URAT Opas urasuunnitteluun ja työn hakemiseen
Taru Tammi ja Soili Vento

Urat -projekti, Näkövammaisten Keskusliitto ry 2003
Internet-versioksi toimittanut Kaisu Miettinen
"Parasta koko hommassa oli se, että hankin itse itselleni työpaikan"

Sisällys

Lukijalle
1. Urasuunnittelu
2. Otanko itse selvää vai kuuntelenko kun joku muu kertoo minulle kuka minä olen?
Elämäntarinani kertoo minusta
Kasvatuksen ja kasvamisen kausi (0-21 vuotta)
0 - 7 vuotta
7 - 14 vuotta
14 - 21 vuotta
Taistelun ja oman olemassaolon löytymisen kausi (21-42 vuotta)
21 - 28 vuotta
28 - 35 vuotta
35 - 42 vuotta
Viisastumisen kausi (42 vuodesta eteenpäin)
Löytöretki itseen
Mietittävää aiheesta löytöretki itseen
Minun suunnitelmistani vastaan minä
3. Rohkeasti näkövammainen
Näkövammasta kertominen
Sinun työnhakusi
4. Onnistuminen, epäonnistuminen ja pärjääminen
Onnistuneet työkokemukset
Motivaatio auttaa onnistumaan
Mietittävää aiheesta onnistuminen, epäonnistuminen ja pärjääminen:
5. Mitä työ minulle merkitsee
6. Työ- ja yrityskulttuuri tänään
Suurin osa työskentelee palveluammateissa
Tietoyhteiskunta ja kansainvälisyys
Työ- ja yrityskulttuurin vaatimukset ja mahdollisuudet
Koulutuksen merkitys työllistymisessä
Yrityskulttuuri ja sen ymmärtäminen
7. Yrittäjyys ja yritteliäisyys
Yrittäjyyden taustatekijöitä
Yrittäjäksi ryhtymisen rajoitukset
Olisiko sinusta yrittäjäksi?
Uudet yrittäjyyden ilmenemismuodot
8. Työn tekemisen monet kasvot
Työmarkkinaympyrä
"Ei sun isäs olis päässy lentämään, jos mun isä ei olis menny kenttää tekemään."
Työ mahdollisuutena, oikeutena ja velvollisuutena
9. Työn tekemisen lähtökohtia urasuunnittelun tueksi
Työodotukset
Työmotivaatio
Ura-ankkurit
Johtajuus
Ammatillisuus
Itsenäisyys
Luovuus
Turvallisuus
Palveluhaluisuus
Haasteiden hakeminen
Elämänkokonaistasapainon etsiminen
Ammatti-identiteetti
Tehtäviä ja mietittävää työn tekemisen lähtökohdista
Urasuunnittelun neliapila
Urasuunnittelun neliapilaan liittyviä tehtäviä
10. Tartu härkää sarvista -työn hakuun!
Ansioluettelon eli cv:n tekeminen
Erilaisia cv-malleja
Koulutus- ja työhistoriaan perustuvan cv:n laatiminen
Elämänkulkuun rakennettu cv
Lapsuus
Nuoruus
Nykyisyys
Osaamisalueisiin jaettu cv
Yleistaidot
Ammattitaidot
Asiakastyössä tarvittavat taidot
Johtamis-, ohjaamis- ja ryhmänjäsenyystaidot
Erityisosaaminen
Työpaikkailmoitukseen räätälöity cv
Persoonallisuuden piirteet
Työhakemuksen rakentaminen
Työpaikkailmoituksen lukutaito
Lisäansioiksi luettavat asiat
Kertaa vielä ilmoituksessa olevat asiat, ja tee itsellesi muistilista hakemuksen kirjoittamista varten
Hakemuskirjeen kirjoittaminen
Omat tiedot
Vastaanottajan tiedot
Viiterivi
Hakemuksen otsikko
Hakemuksen ensimmäinen kappale
Hakemuksen toinen kappale
Hakemuksen kolmas kappale
Hakemuksen päättäminen
Suosittelija
Hakemuksen liitteet
Oman osaamisen analysointi
Oppimiskykyisyys on välttämätöntä työssä selviytymiselle ja kehittymiselle.
Harjoituksia
Arvot
Oman markkinointistrategian luominen ja avoimen hakemuksen laatiminen
Oman persoonallisuuden tunnistaminen ja persoonallisuustestit
Persoonallistestien luotettavuus
Persoonallisuustesteissä et voi vastata väärin
Visuaaliset persoonallisuustestit
Työpaikkahaastatteluun valmentautuminen
Työnhakuun liittyvät yhteydenotot
Haastatteluun valmentautuminen
Pukeutuminen työhaastatteluun
Vastuullinen viestintä haastattelussa
Konkreettisia ohjeita saavuttaessa työhaastatteluun
Työpaikkahaastattelun kulku
Esimerkkejä kysymyksistä
Koulutus- ja työhistoriaan liittyvät kysymykset eli kysymykset joilla varmistetaan hakijan osaaminen ja pätevyys
Persoonallisuuteen liittyvät kysymykset eli kysymykset, joilla varmistetaan hakijan sopivuus
Työmotivaatioon ja elämäntilanteeseen liittyvät kysymykset
Työsuorittamiseen liittyvät kysymykset
Valintakriteereihin liittyvät kysymykset
Esimerkkejä mahdollisista kysymyksistä
Rekrytoijan näkökulma työn hakemiseen
11. Työelämän pelisäännöt
"Mä oon uusi täällä"
Pelisäännöt tutuksi
Kirjoittamattomat pelisäännöt
Työntekijällä on oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten työnantajallakin
Työsopimuslaki kertoo perusperiaatteet
Työsopimus
Näitä asioita on selvitettävä siinä vaiheessa kun ottaa työtä vastaan
Työaika
Vuosilomalaki
Työterveyshuolto
Hyvä tyyppi työssä
Paineensietokyky
Suunsoitolla ei pärjää
Hyvä tyyppi on motivoitunut
Tilannetajuinen persoona
12. Apua ja tukea matkalla työelämään
Mentorointi
Näkövammaisten Keskusliiton palvelut
Työllisyys- ja elinkeinoneuvojat ovat Sinua varten.
Yhteydenotot
Koulutussihteerit
Yhteydenotot
Nuorisosihteeri
Yhteydenotot
Kela
Koulutuskokeilu
Työkokeilu
Työhönvalmennus
Koulutus
Kuntoutusraha
Apuvälineet
Elinkeinotuki
Työvoimatoimisto
Ammatti- ja tietopalvelu
Ammatinvalinnanohjaus
Työvoimatoimiston asiakkaaksi
Koulutuskokeilu
Työkokeilu
Työharjoittelu tai työelämävalmennus
Työllistämistuki
Työolosuhteiden järjestelytuki
Oppisopimustoimistot
Sosiaalitoimi
Kuljetuspalvelut
Työnhaun ja urasuunnittelun linkkejä
Oppaassa käytetyt lähteet
Lähdeteokset
Luennot

Lukijalle

1. Urasuunnittelu

2. Otanko itse selvää vai kuuntelenko kun joku muu kertoo minulle kuka minä olen?
•	Elämäntarinani kertoo minusta 
o	Kasvatuksen ja kasvamisen kausi (0-21 vuotta) 
o	Taistelun ja oman olemassaolon löytymisen kausi (21-42 vuotta) 
o	Viisastumisen kausi (42 vuodesta eteenpäin) 
•	Löytöretki itseen 
•	Minun suunnitelmistani vastaan minä
3. Rohkeasti näkövammainen

4. Onnistuminen, epäonnistuminen ja pärjääminen

5. Mitä työ minulle merkitsee
6. Työ- ja yrityskulttuuri tänään
•	Koulutuksen merkitys työllistymisessä 
•	Yrityskulttuuri ja sen ymmärtäminen
7. Yrittäjyys ja yritteliäisyys
•	Yrittäjyyden taustatekijöitä
8. Työn tekemisen monet kasvot
9. Työn tekemisen lähtökohtia urasuunnittelun tueksi
•	Työodotukset 
•	Työmotivaatio 
•	Ura-ankkurit 
•	Ammatti-identiteetti 
•	Urasuunnittelun neliapila
10. Tartu härkää sarvista - työn hakuun!
•	Ansioluettelon eli cv:n tekeminen 
o	Erilaisia cv-malleja 
o	Elämänkulkuun rakennettu cv 
o	Osaamisalueisiin jaettu cv 
o	Työpaikkailmoitukseen räätälöity cv 
o	Työhakemuksen rakentaminen 
o	Työpaikkailmoituksen lukutaito 
o	Hakemuskirjeen kirjoittaminen 
•	Oman osaamisen analysointi 
o	Oppimiskykyisyys on välttämätöntä työssä selviytymiselle ja kehittymiselle
•	Oman markkinointistrategian luominen ja avoimen hakemuksen laatiminen 
•	Oman persoonallisuuden tunnistaminen ja persoonallisuustestit 
•	Työpaikkahaastatteluun valmentautuminen 
o	Työnhakuun liittyvät yhteydenotot 
o	Haastatteluun valmentautuminen 
o	Pukeutuminen työhaastatteluun 
o	Vastuullinen viestintä haastattelussa 
o	Konkreettisia ohjeita saavuttaessa työhaastatteluun 
o	Työpaikkahaastattelun kulku
•	Rekrytoijan näkökulma työn hakemiseen
11. Työelämän pelisäännöt
•	"Mä oon uusi täällä" 
•	Työntekijällä on oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten työnantajallakin 
•	Hyvä tyyppi työssä
12. Apua ja tukea matkalla työelämään
•	Mentorointi 
•	Näkövammaisten Keskusliiton palvelut 
o	Työllisyys- ja elinkeinoneuvojat ovat Sinua varten. 
o	Koulutussihteerit 
o	Nuorisosihteeri
•	Kela 
o	Koulutuskokeilu 
o	Työkokeilu 
o	Työhönvalmennus 
o	Koulutus 
o	Kuntoutusraha 
o	Apuvälineet 
o	Elinkeinotuki
•	Työvoimatoimisto 
o	Työvoimatoimiston asiakkaaksi 
o	Koulutuskokeilu 
o	Työkokeilu 
o	Työharjoittelu tai työelämävalmennus 
o	Työllistämistuki 
o	Työolosuhteiden järjestelytuki
•	Oppisopimustoimistot 
•	Sosiaalitoimi 
•	Työnhaun ja urasuunnittelun linkkejä 
•	Oppaassa käytetyt lähteet

Lukijalle
Tätä opasta tehdessäni mieleeni tulvahti ensimmäinen työhaastatteluni. Olin keväällä kysynyt töitä jo monesta paikasta, kunnes erään yrityksen johtaja kertoi puhelimessa, että kesätyöntekijöitä kyllä otetaan ja hakijat haastatellaan ensin. Vieläkin minua hymyilyttää se, kuinka täysin valmistautumattomana koputin johtajan oveen ja astuin sisälle. Vasta siinä vaiheessa kun hän kätteli minua ja ohjasi istumaan tajusin, että hei, tämähän on oikea työhaastattelu ja jännitys iski saman tien. En muista haastattelusta juuri mitään muuta kuin kysymyksen: "Oletkos ahkera siivoamaan kotona?" Hain siivoustyöhön, ja tietysti tuohon olisi pitänyt vastata, että "Totta kai". Minä vaan vastasin, että "Aika harvoin se huvittaa, mutta kyllähän sitä siivottava on." Johtaja kysyi myös, että olenko sukua yrityksen eräälle työntekijälle, johon minä rehellisesti vastasin, että "Kyllä olen, hän on äitini." Johtajaa nauratti, ja haastattelu loppui siihen. Minä olin näiden kahden vastauksen jälkeen melkoisen varma, että enpä tule tuohon paikkaan töihin pääsemään, kun johtajaa vain naurattivat minun älyttömät vastaukseni. Johtaja lupasi soittaa ja palata asiaan. Hän soittikin, ja niin aloitin työn kesäkuun alussa. Johtaja oli sanonut äidilleni, että jutun ratkaisi se, etten ollut yrittänyt suoraan töihin suhteilla ja olettaen, että varmasti pääsen kun äitinikin on yrityksen työntekijä. Tämän työhaastattelumuistoni halusin kertoa siksi, että työhaastatteluissa ja työelämässä ei opi toimimaan ja pärjäämään vain suhteita käyttämällä eikä vain oppaita lukemalla. Kokemus opettaa, yrityksen ja erehdyksen kautta tässäkin asiassa kehittyy. Mutta jos on mahdollisuus valmistautua työn hakemiseen, niin totta kai se kannattaa. Valmistautuneena ja asioista jotain tietävänä työn hakemisesi ei jämähdä jännittämiseen ja epävarmuuteen. 

Juha T. Hakala on Graduoppaassaan sanonut, että "kirja antaa tietoa, elämä ymmärrystä". Tämä kannattaa pitää mielessä tätäkin opasta lukiessa. Emme ole näitä ohjeita ja neuvoja oppaaksi kirjanneet siksi, että noudattaisit niitä orjallisesti, vaan siksi, että saisit niistä toiminnallesi puhtia ja oppisit seuraamaan omia tuntemuksiasi ja valitsemaan ohjeista oman tapasi toimia. http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Oppaan lähtökohtana on se, että urasuunnittelussa, työhaussa ja työelämässä meidän kaikkien on otettava huomioon samoja asioita, pelisäännöt ovat yhteisiä. Näkövammaisuus tuo urasuunnitteluun, työnhakuun ja työskentelyyn omat piirteensä, joihin olemme tässä oppaassa kiinnittäneet huomiota. Me emme halua lähteä kirjaamaan niitä ongelmia, joita näkövamma mukanaan tuo, vaan liikkeelle lähdetään mahdollisuuksista sekä asioista, joista voi löytyä vastauksia noihin ongelmiin. 

Tämä opas on syntynyt nuorten urasuunnittelu- ja työllistymisprojektin (Urat) tuloksena.

Projektiin valittiin toimijaryhmä, joka kävi yhdessä läpi erilaisia työelämän osa-alueita ja työllistymiseen liittyviä kysymyksiä. Ryhmän toiminnan ja projektin tavoitteena oli tuottaa erityisesti näkövammaisille nuorille ja nuorille aikuisille urasuunnitteluun ja työn hakemiseen liittyvää materiaalia, siis urasuunnitteluopas. Projektin toimijaryhmän oppimistehtäviä on käytetty oppaan materiaalina ja useimmat lainaukset ovat ryhmäläisten kirjoituksista. Näin ollen tämän uraoppaan tekemiseen ovat osallistuneet Tarja Arvola, Matti Hokkanen, Eveliina Ruhalahti, Johanna Röholm, Niklas Röholm, Nina Sandström ja Marianne Tenhami. Oppaan sisältöön on vaikuttanut projektin kouluttajan Soili Vennon projektin aikana läpikäymä koulutus, ja hän on myös osallistunut oppaan kirjoitustyöhön. Oppaan sisältöön ovat vaikuttaneet myös kaikki seminaariemme ja koulutuspäiviemme puhujat sekä toimijaryhmän yhteisten jaksojen vieraat. Koko projektin ajan tukenani ja Urat-projektin kummeina ovat toimineet Martti Kauhanen, Jutta Kivimäki ja Antti Vuori. Lämmin kiitos teille kaikille!

Toivomme palautetta oppaamme luettavuudesta ja neuvojen avautumisesta sekä ennen kaikkea siitä mitä ajatuksia nämä oppaamme tekstit Sinussa herättivät. Ole hyvä ja kerro ajatuksiasi sähköpostiosoitteessa turpo@nkl.fi.
Helsingissä Ystävänpäivänä 14.2.2003 

Taru Tammi

1. Urasuunnittelu
Sinun urasi on monimuotoinen asia, ja voit lähestyä sitä monesta näkökulmasta. Monimuotoinen ura on tavallaan vastakohta monesti keskustelussa esiintyvälle uraputkelle. Uraputki on todellakin putki, jossa mennään putkessa eteenpäin - tai useinkin niin sanotusti ylöspäin. Monimuotoinen ura sen sijaan sisältää monenlaisia työkokemuksia, työtehtäviä, opiskelua ja useampia ammattejakin.

Urakehitys kannattaa mieltää itsensä kehittämisenä ja pyrkimyksenä pienin askelin kohti itselle merkityksellistä elämää. Monen urasuunnittelu lähtee liikkeelle täysin epärealistisin ja kerralla toteutettavana liian suurin tavoittein, tyyliin: "Olisi se mukavaa jättää tämä oravanpyörä, ja siirtyä kalanviljelijäksi Nauvoon". 

Harvemmin tällaiset suunnitelmat toteutuvat, koska pienten askelten taktiikka on tärkeä. Itseään ja omaa elämäänsä voi kehittää joka päivä, työtään voi kehittää ja omia asenteitaankin ehkä myös muuttaa. Tuleviin mahdollisuuksiin ja muutoksiin voi ja pitääkin valmistautua. Urakehityksen mahdollisuudet ilmestyvät usein aivan yllättäen, siksi niiden ennakoiminen ja niihin valmistautuminen on viisasta ja jopa välttämätöntäkin.

Meidän jokaisen on tärkeää huolehtia omasta työmarkkina-arvostamme eli siitä, että meillä on sellaista osaamista ja kokemusta, josta joku on valmis maksamaan. Urasuunnittelussa oman osaamisen tunnistamisesta on hyvä lähteä liikkeelle. Työmarkkinat tarkoittavat paitsi ympärilläsi olevaa maailmaa myös nykyistä työnantajaasi. Myös työssä olevan tulisi silloin tällöin miettiä sitä, että olenko edelleen yhtä tärkeä työnantajalleni kuin olin silloin, kun minut otettiin töihin.http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Urakehitys on sitä, että liikut kohti itsellesi mahdollisimman hyvin sopivia tehtäviä. On tärkeää, että löydät paikkasi, jossa saat käyttää luontaisia taipumuksiasi, luonteesi vahvuuksia ja ammattiosaamistasi. Tärkeää on myös, että löydät sellaisen tehtävän, missä voit kokea onnistumisen elämyksiä ja saat mahdollisuuden kasvaa niin ammattilaisena kuin ihmisenäkin. Kuitenkin on syytä muistaa, että kaikkiin työtehtäviin liittyy myös sellaisia tehtäviä, jotka eivät ole välttämättä niitä kaikista mieluisimpia. Kokonaisuus on kuitenkin se, jota kannattaa tarkastella. Oma osaaminen kehittyy parhaiten, jos työssä voi oppia uutta ja kehittyä, mutta myös käyttää aiemmin oppimiaan asioita. Vanha sanonta "tyvestä puuhun", tarkoittaa urasuunnittelussakin sitä, ettei voi asettaa ensimmäisille työpaikoille liian suuria odotuksia, vaan jostakin on työura aloitettava.

Urakehitys on kehitystä kohti itselle sopivaa tasapainoa työelämän ja yksityiselämän välillä. Kaikki tämä vaatii hyvää itsetuntemusta ja näkemystä siitä, mitä haluaa saavuttaa. Urasuunnittelu alkaa kuten kartan lukeminen siitä, että määrittelet mahdollisimman tarkkaan ja rehellisesti kaksi pistettä: missä olet tänään ja minne haluat liikkua. Vasta tämän jälkeen on aika pohtia niitä menetelmiä ja toimenpiteitä, joilla pääset tavoitteeseesi.

Urasuunnittelua on siis se, että tiedostat omia vahvoja ja heikkoja puoliasi sekä niitä vaihtoehtoja ja mahdollisuuksia, joita Sinulla on. Suunnittelussasi Sinun on tärkeää tunnistaa oman elämäsi sen hetkiset päämäärät ja tavoitteet sekä samanaikaisesti urasi päämäärät ja tavoitteet. Kun Sinulla on näistä asioista tuntuma, niin voit aikatauluttaa työllistymisesi, koulutuksesi ja muun kehittymisesi eli määrittää itsellesi oman urapolkusi.

2. Otanko itse selvää vai kuuntelenko kun joku muu kertoo minulle kuka minä olen?
Elämäntarinani kertoo minusta
"Kerro vähän itsestäsi." Tämä toivomus tulee eteesi lähes sataprosenttisen varmasti työhaastattelussa. "Mitäs minä nyt kertoisin?", "Itsestään on niin hankalaa..." - ehdottomasti huonoja vastauksia haastattelijan toivomukseen. Puolen tunnin esitelmä aiheesta "Minä yksivuotiaasta tähän päivään" antaa myös Sinusta päättämättömän ja ehkä oudonkin kuvan.

Tähän kysymykseen vastaamiseen voi, ja kannattaa valmistautua. Valmistautuminen kannattaa aloittaa siitä, että mietit ja mielellään kirjoitat muistiin, oman elämänhistoriasi tai elämäntarinasi. Tässä vaiheessa voit aloittaa ensimmäisistä muistikuvistasi, muistella hauskoja ja ikäviäkin sattumia lapsuudessa ja nuoruudessa. Tämän elämäntarinasihan Sinä kirjoitat itsellesi, ja sen pohjalta mietit, mitä kerrot itsestäsi esimerkiksi työhaastattelussa. 

Omaa elämää voi jaksottaa esimerkiksi kouluaikaan, opiskeluaikaan jne. tai lapsuuteen, nuoruuteen, aikuisuuteen. Joskus eri elämänvaiheiden tärkeiden ihmisten muistelu voi myös kertoa paljon Sinusta: miksi mummo oli ykköstyyppi lapsena, mitä arvostin luokkakaverissani Mikossa. Omien elämänvaiheiden tunnistaminen on itse asiassa mielenkiintoistakin, ja niitä voi oman pohdiskelun jälkeen verrata esimerkiksi Jungin elämänkaariajattelun elämän vaiheisiin.

Jungilaisessa ajattelussa ihmisen elämä jaotellaan kolmeen kasvun kauteen. Nämä kasvun ja kehityksen kaudet ovat jokainen 21. vuoden mittaisia. Jokainen kasvun kausi jakaantuu kolmeen seitsemän vuoden jaksoon, joille on tyypillistä tietynlainen suuntautuneisuus.

Kasvatuksen ja kasvamisen kausi (0-21 vuotta)

0 - 7 vuotta
Ensimmäinen seitsemän vuoden jakso on 0-7 vuotta eli elämäsi ensimmäiset vuodet ennen koulun aloittamista. Tästä ajanjaksosta käytetään myös nimitystä varhaislapsuus ja sille on tyypillistä äiti-suuntautuneisuus. Lapselle ovat tärkeitä äidin näkemykset elämässä, ja lapsi muodostaa käsityksiä äidin kautta. Myös erilaiset pelot voivat syntyä äidin ylihuolehtivaisuuden kautta. Monet äidin arvostamat asiat siirtyvät meihin jo varhaislapsuudessa. Esimerkiksi hyvän ruuan arvostaminen syntyy useimmiten jo silloin. 
7 - 14 vuotta
Toinen jakso on 7-14 vuotta. Tälle jaksolle on tyypillistä opettaja-suuntautuneisuus. Koulun aloittavalle lapselle opettaja edustaa tietoa ja oppimista. Opettajalla onkin suuri merkitys myös oppimiskokemusten välittäjänä. Negatiiviset oppimiskokemukset vaikuttavat kielteisesti tietyn oppiaineen oppimiseen. Moni aikuinen muistaa ensimmäisen opettajansa joko omaa oppimista edistävänä tai päinvastoin oppimista heikentävänä ihmisenä. Käsitys omista kyvyistään oppia syntyy ensimmäisinä kouluvuosina. 
14 - 21 vuotta
Kolmas jakso sisältää vuodet 14 - 21, ja tätä jaksoa kutsutaan itse-suuntauneisuuden kaudeksi. Murrosikä ajoittuu tähän vaiheeseen, ja se sisältää monia suuria muutoksia nuoressa ihmisessä sekä fyysisesti että psyykkisesti. Kun itsessä tapahtuu paljon muutoksia, niin nuori kääntyy ikään kuin sisäänpäin. Hän on ensisijaisesti kiinnostunut itsestään ja omista tuntemuksistaan. Nuori luo käsityksiään asioista kuitenkin vuorovaikutuksessa muiden kanssa. Usein kaveriksi valitaan samalla tavalla ajattelevat, jotta vältytään ristiriidoilta. Vanhempien kanssa yleensä tuleekin erimielisyyksiä, koska vanhemmat eivät ajattele asioista samalla tavalla. 

Nämä kolme seitsemän vuoden jaksoa muodostavat kasvunkauden elämässä. Keskeisintä ensimmäisten 21 vuoden aikana ihmiselle on kasvaminen sekä fyysisesti että psyykkisesti. Identiteetti ja itsetunto kehittyvät kasvunkaudella.

Taistelun ja oman olemassaolon löytymisen kausi (21-42 vuotta)
21 - 28 vuotta
Ensimmäistä tämän kauden seitsemää vuotta, 21-28 vuotta, kutsutaan idealistiseksi vaiheeksi. Idealistisuus tarkoittaa ihanteiden etsimistä. Tämän ikäisenä ihminen etsii ideaali opiskelu- ja työpaikkaa. Nuori aikuinen saattaa hakea vain yhteen oppilaitokseen, koska muut eivät vastaa ihannetta. Usein nuorella aikuisella on vain yksi ala, joka kiinnostaa. Urasuunnittelun tekeekin vaikeaksi usein se, että idealistista vaihetta elävä nuori aikuinen on hyvin ehdoton ja pelaa yhden kortin varaan kaiken. Hakiessaan vain yhteen kouluun voi jäädä ilman opiskelupaikkaa. Toisaalta urasuunnittelua auttaa se, jos on ehdottoman varma siitä mitä haluaa. Silloinhan täytyy vain etsiä keinoja päästäkseen siihen päämäärään. Idealistisella kaudella etsitään myös ihannekumppania, mielellään samalla tavalla ajattelevaa ihmistä. Kun uusi ihmissuhde alkaa, niin toinen saattaa tuntua aivan ihanneihmiseltä. Kun myöhemmin tutustaan paremmin niin huomataan, ettei toinen olekaan aivan ihannekumppani, ja suhde päättyy tällöin melko varmasti. Tässä elämänvaiheessa solmitut avioliitot tilastoiden mukaan päättyvät eniten eroon.
28 - 35 vuotta
Seuraavaa 28-35 vuoden kautta kutsutaan rationaaliseksi eli järkevän ajattelun vaiheeksi. Rationaalisuus vaikuttaa päätöksiin ja valintoihin. Ihminen perustelee tässä elämänvaiheessa valintojaan niiden järkevyyteen vedoten. Myös ulkoapäin tulevat kommentit vaikuttavat päätöksiin. Usein ensimmäinen oma asunto ostetaan tässä vaiheessa, koska on järkevää maksaa oman asunnon lainaa vuokran sijasta. Ensimmäisen lapsen hankintaakin perustellaan järkeväksi jo tässä iässä. Kumppanin valintaankin voi liittyä järkisyitä, esimerkiksi "ollaan oltu jo niin kauan yhdessä, että on aika mennä naimisiin" tai "pitäähän sitä jo tässä iässä vakiintua". Urasuunnittelussa järkisyitä ovat usein palkka, työmatka ja työaika sekä työsuhdeauto yms. Nämä saattavat painaa jopa eniten työpaikkaa haettaessa. Työnantajille tämän ikäkauden työntekijät ovat parhaita mahdollisia, koska tähän elämänvaiheeseen liittyy usein kova työnteko. Tässä elämänvaiheessa olevaa työntekijää on helpoin motivoida ulkoisten kannusteiden avulla. Tehtävänimike ja työsuhteeseen liittyvät edut ovat näitä ulkopuolisten ihmisten silmissä arvostusta kohottavia asioita. Uudesta työpaikasta kerrotaankin yleensä työn ulkoiset seikat ensimmäisenä. Tässä vaiheessa monet ihmiset ovat rahan vuoksi halukkaita ylitöihin ja toisaalta urakehityksen takaamiseksikin halutaan omistautua työlle. Hankalinta tähän ikään liittyvää on usein se, että tämän ikäiset ihmiset joutuvat hyvin tiukoille elämässään. Heillä on pienet lapset ja suuret velat sekä oman paikan löytämisen tarve työelämässä.
35 - 42 vuotta
Viimeinen taistelun kauden seitsemän vuotta, 35-42 vuotta, onkin nimetty eksistentialismin eli olemassaolon kaudeksi. Täytettyään 35 vuotta ihminen alkaa perustella asioita muillakin kuin järkisyillä. Omille tuntemuksille annetaan arvoa ja ulkoapäin tulevat kommentit eivät vaikutakaan enää yhtä paljon omiin päätöksiin. Ihmissuhteita ei perustella järkisyin vaan omien tuntemusten kautta. Työpaikan etsimisessä aletaan miettiä enemmän elämän kokonaistasapainoa kuin yksittäisiä asioita työssä. Myöskään ylitöihin ei saateta olla yhtä halukkaita, koska omat harrastukset ja perhe-elämä ovat tärkeitä.

Viisastumisen kausi (42 vuodesta eteenpäin)
Jungilaisen ajattelun mukaan ihmisen keski-ikä alkaa 42-vuotiaana, ja silloin ihminen katselee elämäänsä sekä syntymään että kuolemaan. Elämää on elettynä yhtä paljon kuin sitä on vielä jäljellä. Tämä kausi alkaa uuden suunnan etsimisellä. Ikäkausina 42-49 vuotta ihminen usein vaihtaa alaa tai ainakin työpaikkaa, jos on ollut kauan samassa paikassa. Erilaiset sapattivapaat ovat tällä kaudella suosittuja. Ihminen haluaa miettiä mitä jäljellä olevalla elämällään tekisi. Tässä vaiheessa saatetaan hankkia vielä se iltatähti eli viimeinen lapsi tai lähdetään opiskelemaan ihan uutta 

ammattia. Usein tehdään suuria muutoksia. Avioeroja on yleensä tällä kaudella eniten. Työelämässä nähdään myös paljon näitä uusien tuulien etsijöitä.

Vuosina 49-56 alkaa uuden luovuuden aika. Ihmiset kiinnostuvat aivan uudenlaisista harrastuksista. Useimmilla ovat jo lapsetkin niin isoja, että omille harrastuksille jää aikaa. Puhutaan myös viidenkympin villityksestä, joka tarkoittaa uusien tuulien puhalteluja myös ihmissuhteiden alueella. Työpaikkaa vaihdetaan myös tällä kaudella, mutta eri syistä kuin aikaisemmin. Syyt voivat olla uuden luovuuden aiheuttamia tai ihan terveydellisiäkin.

Viisastumisen kauden viimeinen jakso ajoittuu työelämän päättäväksi jaksoksi. Ihmiset jäävät pois työelämästä. Osa-aikaeläkkeelle pääsee 56 vuoden iässä ja lähes kaikki jäävät eläkkeelle viimeistään 63 vuoden iässä. Tälle kaudelle on tyypillistä kiire saada valmiiksi, saattaa asioita loppuun. Ihmiset haluavat työuran päättymisen kukin omalla tavallaan. Toiset siirtyvät jo osittain eläkkeelle ja tekevät osa-aikatyötä viimeiset vuodet. Toiset haluavat painaa työtä loppuun saakka täysillä, jos vain terveys kestää ja hakeutuvatkin usein vielä vaativiin tehtäviin lopuksi. 

Eheytymisen kaudeksi kutsutaan 63 vuoden jälkeistä elämää. Eheytyminen on ihmisessä sisällä tapahtuvaa kasvua ja kypsymistä, joka näkyy monin tavoin ajattelussa ja toiminnassa. Sosiaalisessa elämässä ihminen löytää itsestään uusia rooleja isovanhemmuuden tai leskeyden myötä. Toisaalta eläkkeellä ollessaan monet matkustavat ja toteuttavat niitä unelmia, joista nuorena haaveilivat.

Löytöretki itseen
Työnhaun ja työllistymisen kannalta on hyvä miettiä omaa elämäntilannettaan. Mikä juuri tällä hetkellä minulle on tärkeää elämässä? Mikä merkitys työllä on elämälleni? Mitä muuta haluan elämässäni saavuttaa kuin työpaikan?

Edellä oleviin kysymyksiin voit hakea vastauksia miettimällä elämääsi sekä taaksepäin että eteenpäin, pysähtyen hetkeksi myös nykyhetkeen.

Elämänvaiheiden läpikäynnissä tulet pohtineeksi elämäsi sisäisiä ja ulkoisia tekijöitä. Yleensä sisäiset tapahtumat ovat tunnetasolla olevia asioita, tapahtumia, joiden aikana olet kokenut voimakkaista tunteita, ja siten muistat myös ne erittäin hyvin, vaikka ne olisivat tapahtuneet jo varhain lapsuudessasi. Tällaisia ovat esimerkiksi rakastumiset, mutta myös ikävämmät muistot joistakin ihmissuhteista, kuten kouluaikojen kiusatuksi tulemisen kokemukset. Muita sisäisiä kokemuksia voivat olla ensimmäisessä työpaikassa työn aloittamiseen liittyvä jännittäminen tai ensimmäinen ulkomaanmatka. 

Elämän ulkoisia tapahtumia ovat esimerkiksi opiskelu- ja työpaikat sekä asuinpaikan vaihtamiset. Nämä ovat niitä tapahtumia, joita usein kerrot esimerkiksi ansioluettelossasi. Näiden sisälle liittyvät myös sisäiset tapahtumat eli tunnekokemukset. Työhaastattelussa keskityt kertomaan enemmänkin elämäsi ulkoisista raameista, mutta Sinusta persoonana työhaastattelija saa vasta kuvan kun osaat kertoa jotain todellakin itsestäsi. Se minkälaiset asiat Sinulle ovat tärkeitä elämässä ja työssä, on esimerkki siitä mitä kannattaa kertoa. Rohkeutta vaatii kertoa siitä miten näkövammaisuus Sinusta vaikuttaa elämässäsi, mutta se voi jossain tilanteissa myös avata kuulijalle Sinusta kuvan persoonana, ei vain näkövammaisena työnhakijana.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Elämänhistoriaasi miettiessäsi tulet myös ikään kuin huomaamatta miettineeksi Sinulle tärkeitä asioita, ja samalla suunnittelevasi tulevaisuutta. Omaa urasuunnittelua tehdessäsi on tärkeää, että suunnitelma on Sinun. Hyvin helposti me ihmiset jätämme etsimättä oman totuutemme tiettyjen asioiden suhteen. Me otamme toisilta valmiita totuuksia, ja toimimme niiden mukaan. Ammatinvalinnassa ja urasuunnittelussa tämä oma totuus ja oman tien valinta on erityisen tärkeää. Sinä tarvitset toisten tukea ja toisten neuvoja, ehkä opastustakin - me kaikki tarvitsemme. Mutta kun olet saanut tietää esimerkiksi erilaisista ammattivaihtoehdoista, ja olet saanut vinkkejä, joiden avulla olet muodostanut mielipiteen omasta asiastasi, niin toimi silloin itsenäisesti. Ota rohkeasti selvää haaveammatistasi, uskalla lähteä kokeilemaan ja tutustumaan siihen - älä jää kuuntelemaan toisten kieltoja.
"Yläasteen viimeisellä luokalla alkoikin sitten opettajien painostus siitä mitä haluan olla isona. Opintojen ohjaaja eli opo yritti potkia johonkin suuntaan ja kotipuolessa vanhemmat sekä sukulaiset halusivat minusta jotain aivan muuta. Päähäni luotiin ajatus, että minun pitää olla jotain. Tarkemmin menneitä analysoiden tätä ajatusta on taottu päähäni pienestä pitäen. Muistan ala-asteelta rehtorimme syvälle iskeytyvät sanat luokkatoverilleni oppimattomuudesta: "Sinusta ei tule muuta kuin ojankaivaja.". Tietääkseni ojankaivajat tienaavat aika hyvin, ja täytyyhän jonkun ne ojatkin kaivaa. ... Mutta kukaan ei anna aikaa tai yritä olla koko ajan muistuttamatta siitä mitä minun pitäisi olla. Harvat pitivät minusta sellaisena kuin olin tai sellaisena kuin ajattelin."
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Mietittävää aiheesta löytöretki itseen
Listaa elämäsi sisäisiä ja ulkoisia tapahtumia ja mieti niitä jokaista erikseen. Eli kerro ja kirjoita itsellesi elämäsi ulkoisista raameista: kouluajasta, opiskelusta, työkokemuksista, harrastuksista jne.

Kerro ja kirjoita elämäsi sisäisistä raameista, esimerkiksi: mikä minulle on elämässä tärkeää, mitä haluan elämältä.

Millaisia kokemuksia ne elämänhistoriassasi ovat? 

Onko Sinulla positiivisia vai negatiivisia elämän sisäisiä tapahtumia enemmän? 

Kun olet miettinyt elämääsi ja siihen liittyviä tapahtumia saat niistä itsellesi käsityksen oman elämäsi kulusta. Listaaminen kannattaa, sillä tutustumalla itseesi elämänhistoriasi kautta ymmärrät paremmin itseäsi. Kun ymmärrät itseäsi, niin ymmärrät myös muita ihmisiä. Huomaat, että joku toinen ajattelee asioista eri tavalla, koska hän on kokenut asioita eri tavalla kuin Sinä. Kokemuksemme muokkaavat käsityksiämme ja vaikuttavat ajatteluumme ja asenteisiimme.

Mieti myös oletko tietoisesti tehnyt päätöksiä elämässäsi vai oletko vain ajautunut asioiden vietäväksi? 

Ovatko jotkut ihmiset vaikuttaneet elämäsi kulkuun ja Sinun elämääsi koskeviin päätöksiin? Mieti miksi juuri ne henkilöt ovat merkityksellisiä Sinulle? 

Mieti ystäviäsi, mikä heissä on Sinulle tärkeää? Onko teillä yhteisiä kokemuksia, yhteisiä harrastuksia vai yhdistääkö teitä ihan jokin muu asia? Kuuluuko ystäväpiiriisi sekä näkövammaisia että näkeviä ihmisiä?

Minun suunnitelmistani vastaan minä
Kun olet ymmärtänyt, että urasuunnittelu ja työnhaku eivät tapahdu Sinulle, vaan Sinä suunnittelet ja haet, oletkin jo valmis ymmärtämään, että näiden asioiden eteen on tehtävä kovasti töitä ja nähtävä ehkä paljonkin vaivaa. Monissa esimerkiksi näkövammaisten henkilöiden tarinoissa korostuu se, että ammatti ja työpaikka on saavutettu kovalla työllä - on uskallettu lähteä yrittämään. 
"Kun uskalsi lähteä yrittämään, niin siinä työssä olevilta sai kyllä kannustusta ja oppi tajuamaan eri vaihtoehtoja. Näkövammasta ei tehty numeroa - se tavallaan ohitettiin. Tai sitte otettiin huumori apuun: Meet sitte käsikopelolla!"

"Numerotiedustelun kautta löysin paikan, ja silloin kävin tutustumassa. Sitten rupesin juttelemaan siitä, mitä voisin tehdä. ... Tein litterointityötä ja ajattelin, että voisinko tehdä sitä osa-aikaisesti ja osa-aikaisesti työtä eläintilalla. Yhden talven tein kahta työtä. Tämän vuoden jälkeen tutustuin eläinten ruokintaan liittyvään perinnetyöhön, vesakointiin. Ajattelin, että jospa voisin itse (sokeana) jollain muulla työvälineellä kuin sahalla ja vesurilla, kokeilla tätä työtä. Sitten rupesin kyselemään eläintiloilta, että olisiko tarvetta tämän tyyppiselle työlle, että voitaisiinko kokeilla. ... Ostin vähän kuin päähänpistona oksasakset ja ajattelin, että eihän niillä varmaan voi kun jotain oksia katkoa, mutta sitten kun ensimmäisen kerran kokeilin, niin totesin, että niillähän voi tehdä paljon enemmän."
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Kyse on siis Sinun suunnitelmastasi ja tavoitteestasi, jonka eteen olet valmis tekemään töitä. Siitä mikä on Sinun, on Sinun kannettava myös vastuuta. Jos odotat toisen hoitavan sellaisia asioita, joita vain Sinun pitäisi onnistuneen lopputuloksen takaamiseksi hoitaa, niin silloin siirrät omaa vastuutasi toiselle, ja lopputulos ei ehkä olekaan se mitä toivoit. Tästä käytännön esimerkkinä atk- ja atk-apuvälineasiat. Kun hankit työhösi apuvälineitä, niin apunasi ovat Näkövammaisten Keskusliiton työntekijät, ehkä kaveritkin, ja laitteet myöntää Kela. Mutta Sinä olet vastuussa siitä, että asiat rullaavat mahdollisimman hyvin eteenpäin. Eli kun keskustelet työnantajan kanssa, niin kerrot hoitavasi yhteydet Näkövammaisten Keskusliittoon ja Kelaan etkä pyydä työnantajaa hoitamaan näitä asioita. Näkövammaisten Keskusliiton atk-kouluttajat selvittävät yhteensopivuus- ja muita asiaan liittyviä seikkoja, mutta ensin Sinun on täytyy olla yhteydessä työnantajaan, hakea kyseistä työpaikkaa ja kertoa, että Näkövammaisten Keskusliitosta otetaan yhteyttä.
Toinen esimerkki vastuun kantamisesta on se, että olet aktiivinen yhteydenotoissasi. Jos jäät odottelemaan työnantajan yhteydenottoja, niin voit joutua odottelemaan kauankin. Työnantajilla tai joissakin tapauksissa esimerkiksi työvoimatoimiston henkilökunnalla ei ole aikaa soitella Sinulle päin. Työnantajien tapauksessa se, että luvataan ottaa yhteyttä voi olla testikin. Sinua testataan siitä, että oletko todella kiinnostunut tuosta työpaikasta, oletko oma-aloitteinen. Eli jos työnantaja sanoo soittavansa, niin ei heti seuraavana päivänä kannata ruveta soittamaan takaisin. Mutta melko pian kannattaa, ainakin jos viikko on kulunut. Voit kohteliaasti kysyä, että missä vaiheessa asian käsittely on. Työnantaja varmasti ymmärtää, että paikasta kiinnostuneena haluat tietää mitä sen suhteen tapahtuu.

3. Rohkeasti näkövammainen
Kun mietit elämänvaiheitasi ja kirjoitat niitä muistiin, voit palata kirjoittamaasi uudestaan. Tällöin voit tarkastella erilaisten asioiden tärkeyttä ja painoarvoa elämässäsi. Esimerkiksi sitä, kuinka suuren roolin näkövammaisuus elämäntarinassasi saa. Toisten identiteetissä näkövammaisuus on merkittävässä roolissa, he haluavat tuoda tämän puolen itsestään esiin usein ensimmäisenä. Toisten identiteetissä näkövammaisuus ei ole peruskivenä, vaan se on yksi ominaisuus, jonka ottaa esille tilanteen mukaan. Näkövammaisuus ja siihen liittyvät asiat elämässäsi ovat siinä roolissa, jonka Sinä niille annat. Ei ole oikeata tai väärää tapaa tai osuvaa mittaa, joilla tätä asiaa elämässäsi voitaisiin mitata.
Näkövammasta kertominen
Työn hakemisesta puhuessamme me Urat-toimijaryhmäläiset palasimme melko usein ongelmaan: kerronko vai enkö kerro ja milloin kertoisin? Ja kuinka kertoisin - näkövammasta nimittäin. Keskustelussa tuotiin esiin se näkökulma, että koska olen niin paljon muutakin kuin näkövammainen, en halua tätä asiaa tuoda esiin - ainakaan ensimmäiseksi. "Sopii kysyä jos kiinnostaa.", todettiin. 

Kuitenkaan ei kannata pitää itsestään selvänä, että toiset kysyvät. Näkövammaisuudesta puhumista saatetaan arastella ja yritetään olla hienotunteisia. Sen vuoksi asian mainitseminen jotenkin, vaikka lyhyestikin, avaa arastelun lukon ja toisen henkilön on helpompi halutessaan asiasta kysyä. Voihan keskustelun kulussa vaikka sanoa: "Jos haluat kysyä jotain näkövammastani, niin kysy vaan:" Tällöin näkövammaisuus on asia, joka on olemassa, eikä toisen henkilön tarvitse olla niin kuin ei olisi näkövammaisuuttasi huomannutkaan. Tällöin Sinusta tulee persoona, Matti, Leena, Tiina tai Mikko, eikä näkövammaisuudesta puhumattomuus tee välillenne ihmetyksen ja arkailun muuria. 

Muutama Urat-toimijaryhmästä sanoi omana selkeänä mielipiteenään, ettei hän kerro työhakemuksessa näkövammasta. Tähän asiaan ei ole mitään virallista kantaa - jokaisen on punnittava asia itse. On henkilöitä, jotka haluavat ehdottomasti kertoa näkövammaisuudestaan työhakemuksen alussa. Heille esitämmekin jatkokysymyksen: kerrotko olevasi näkövammainen vai laitatko hakemukseen suoraan, että sokea (jos olet sokea). Urat- toimijaryhmässä kanta oli selvä: asian heti alussa ilmoittaminen on riski. Vaikka sokeuden ja näkövammaisuuden mainitseminen saattaa kiinnittää lukijan huomion ja nostaa hakemuksesi esiin kahdensadan kahdenkymmenenseitsemän hakemuksen joukosta, niin vaarana on, että sokean ammattitaitoisuuteen ei uskota ja näkövammaisuus ikään kuin kumoaa muut tiedot hakemuksessa.
"No niin, en mainitse näkövammaa hakemuksessa, mutta ansioluettelostani hakemuksen lukija näkee minun käyneen koulua Jyväskylän Näkövammaisten koulussa ja Arlainstituutissa.", sanoi yksi ryhmän jäsenistä. Herääkö lukijalle kysymys: onko hakija itse näkövammainen vai onko hän vain käynyt tällaisia kouluja? Varmasti herää, mutta ansioluettelossa kerrotaan aina oppilaitokset rehellisesti. Ei esimerkiksi kannata vain kertoa käyneensä peruskoulunsa Jyväskylässä. Seuraava kysymys on: miksi hakija mainitsee sen missä on käynyt peruskoulunsa. Tarkentavia kysymyksiä kysytään kaikilta, ja nykyisin oppilaitosten nimet eivät välttämättä sano mitään siitä mitä siellä opiskellaan tai millaisia opiskelijoita oppilaitoksessa on. Vai mitä mieltä olet Stadiasta ja Laureasta?
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Sinun työnhakusi
Tässä tulemmekin peruskysymysten äärelle: Miten rakennan oman työhakemukseni ja työn hakemisprosessini sellaiseksi, että itse olen siihen tyytyväinen? Eli siinä tulevat esille ne asiat, joista itsessäni haluan kertoa, ja siinä tulevat esiin asiat, jotka ovat olennaisia haettavan työn ja työnantajan kannalta. Työnantajalla on työntekijää hakiessaan ongelma, johon hän vastaukseksi toivoo työhön pätevää ja sopivaa tekijää. Näin ollen työnantaja on kiinnostunut siitä, mitä Sinulla on hänelle tarjota. Näkövammaisuus sinänsä ei osoita Sinusta mitään, ei osaamistasi tai persoonaasi. Näin ollen voi käydä niin, että näkövammasi ei kiinnosta työnantajaa, vaan hän on ensisijaisesti kiinnostunut Sinusta työhön sopivana henkilönä. Tilanne on toinen, jos haet työtä esimerkiksi näkövammaisten paikallisyhdistykseen. On varmasti eduksi, että mainitset itse olevasi näkövammainen. Samoin, jos haet työpaikkaan, jossa omakohtainen kokemus vammaisuudesta katsotaan eduksi.
Jokaisen tulisi työhakemusta laatiessaan ja varsinkin työhaastatteluun valmistuessaan miettiä myös niitä asioita, jotka ensi ajattelulla vaikuttavat negatiivisilta työn hakemisen suhteen. Kannattaa miettiä, kuinka ne voisi kääntää positiivisiksi tai kuinka niistä kertoa mahdollisimman positiiviseen sävyyn (suhteessa haettavaan työpaikkaan). Vammaisuuden voi kääntää myös positiiviseksi asiaksi, mutta tärkeintä on, että itse uskoo siihen ja kertoo asiasta uskottavasti. 
"Työnantaja vaatii kaikilta saman työpanoksen. Jos sen pystyy antamaan, niin vammalla ei ole merkitystä. Ei siellä työssä joka päivä mietitä, että kun se vammainen taas tuossa..."
Sinun on myös tärkeää muistaa, että ei ole kyse siitä osaako, pystyykö, kykeneekö tai voiko näkövammainen, vaan osaatko, pystytkö, kykenetkö tai voitko Sinä. Sinun on tarkasteltava itseäsi suhteessa esimerkiksi erilaisiin työelämän vaatimuksiin, sillä mitään yleispätevää listaa kaikkien näkövammaisten kyvyistä tai kykenemättömyyksistä ei ole - onneksi! Samoin Sinun on hyvä miettiä asiaa ja tarkastella itseäsi siltä kannalta, että mitä osaamista, kykyjä ja taitoja näkövammaisuus on Sinua auttanut kehittämään. Ja nimenomaan Sinussa, sillä joku toinen näkövammainen henkilö on näkövammansa pohjalta taatusti kehittänyt ihan muita taitoja ja asioita.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Tämä sama ajattelutapa on pohjana sille, että enää ei puhuta ns. näkövammaisten ammateista. Näkövammaisten Keskusliiton työllisyysosaston väeltä kysytään useinkin, että "mitkäs ne ovat ne näkövammaisen ammatit?" Vastaukseksi odotetaan korkeintaan kymmenen ammattinimikkeen listaa, johon kaikki työelämässä mukana olevat näkövammaiset saadaan mukavasti mahdutetuksi. Mutta eihän se näin mene ollenkaan! Näkövammaiset henkilöt työskentelevät monenlaisissa ammateissa, niin kuin näkevätkin. Ammattinimike sinällään ei kerro välttämättä juuri mitään siitä, mitä tuon ammatin edustaja käytännössä jokapäiväisessä työssään tekee. Esimerkiksi elintarviketyöntekijä voi tehdä hyvin monenlaista ja erilaisissa työympäristöissä. Välttämättä tehtävät suuressa lihanjalostustehtaassa eivät sovellu näkövammaiselle henkilölle, mutta työskentely kahvin ja teen maistajana ei näkövamman vuoksi ole sen vaikeampaa kuin näkevällekään.

Ammatinvalinnassa ja urasuunnittelussa ei siis kannata lähteä liikkeelle näkövammasta eikä sijoittaa itseään johonkin näkövammaisten ryhmään, jota ammattien puolesta ei todellisuudessa ole olemassakaan.

Liikkeelle kannattaa aina lähteä kiinnostuksesta ja innostuksesta. Kuulenko jo mutinaa: "Mutta, kun eihän sitä ihan mihin tahansa ammattiin voi lähteä". Et voikaan, mutta ei meistä kenelläkään maapalloa tallaavista ihmisistä ole koko maailman ammattikirjoa tarjolla eikä kukaan meistä pystyisi kaikkiin mahdollisiin töihin. Valinnassa meidän kaikkien on lähdettävä liikkeelle jostakin, ja se jokin on tavallisesti se, mikä jostain syystä kiinnostaa. Lentäjän ja kirurgin hommia Sinä et näkövammaisena pääse tekemään, vaikka kuinka ne Sinua kiinnostaisivat. Mutta mikäs Sinua niissä ammateissa oikein kiinnostaa? Löytyisikö näitä juttuja jostain muusta ammatista? Tätä polkua kulkien saatat löytää todellakin sellaisen ammatin, joka kiinnostaa, ja jossa näkövammallasi ei ole merkitystä.

Näkövammaisuudesta kertominen hakemuksessa kannattaa miettiä edellä esitettyä ajatellen. On tärkeää, että mietit tarkkaan millaisen mielikuvan haluat näkövammastasi antaa. Hakemuksessa kirjoitettuna "olen sokea" luo mielikuvan lukijalle; että et näe kerrassaan mitään. "Olen näkövammainen" luo mielikuvan vammaisesta hakijasta.

Kertomalla miten näet, annat parempaa informaatiota näöstäsi, mutta siinä on myös vaarana kertoa liikaa. Koska hakemuksen tulisi mahtua yhdelle sivulle, ei näkökyvyn selittämiseen kannata käyttää kovin monia rivejä. Toisaalta kannattaa myös huomata, että jos et tiedä vielä työtehtävästä tarkemmin, älä kerro miten näkösi vaikuttaa työskentelyyn, sillä silloin voit pudottaa itsesi pelistä pois hakuprosessissa ihan turhaan.

4. Onnistuminen, epäonnistuminen ja pärjääminen
James O'Brien esitti luennollaan kuulijoille tehtävän: kirjaa 15 minuutissa 20 taitoasi, kykyäsi ja osaamistasi sekä 10 tärkeintä saavutustasi elämässä. Yleisössä syntyi kuhina, "Eihän minulla ole niin monia taitoja", "Mitä minä olen oikein saavuttanut?". O'Brien kertoi, että aina kun hän esittää tämän tehtävän suomalaiselle yleisölle, on reaktio sama. Monissa muissa maissa, jossa hän on luennollaan saman tehtävän esittänyt, kuulijat alkavat kynä sauhuten kirjoittaa osaamisestaan ja saavutuksistaan. Jutun juju on siinä, että me suomalaiset, ja ehkä monet muun kansallisuuksien edustajatkin, ajattelemme ensimmäisenä, että osaaminen ja kyvyt tarkoittavat jotain suurien asiakokonaisuuksien hallintaa ja saavutukset jotain tohtorin väitöskirjan tekemisen luokkaa. Samoin mietimme onnistumistenkin kohdalla. Jos Sinulta kysytään missä olet onnistunut, niin todennäköisesti nikottelet jonkin aikaa ja sitten keksit ehkä kaksi asiaa.

Tosiasiassa onnistumisia tapahtuu joka päivä, ne on vain opittava tunnistamaan. Kun oppii tunnistamaan pienetkin onnistumisen paikat, oppii samalla itsestään ja osaamisestaan. Onnistumista voi olla maukkaan aamiaispuuron keittäminen, riidan sovitteleminen, selviäminen vieraalla reitillä oikeaan paikkaan tai mikä tahansa. Samoin osaamista ja taitoja voi olla monenlaisia. Tuon aikaisemman esimerkin yleisöstä tuli osaamista hyvän pullan leipomisesta, pyörällä ajamisen kautta laiskottelun jaloon taitoon. Saavutus voi olla jonkin ammattitutkinnon suorittaminen, mutta yhtä hyvin työhakemuksen ja ansioluettelon tekeminenkin.

Jos tapahtuu onnistumisia usein, niin kyllä kaikkien elämässä niitä epäonnistumisiakin sattuu. Epäonnistuminen ei ole merkki siitä, että Sinä olisit huono. Epäonnistuminen on tilanne, jossa Sinun kykysi, taitosi ja osaamisesi ei ollut eteesi tulleen tehtävän tai asian tasalla. Epäonnistuminen yhdessä jos toisessakin asiassa ei tarkoita sitä, ettet voisi samassa asiassa onnistuakin tai ettet voisi oppia tekemään samaa asiaa toisin ja näin onnistua.

Työ- ja koulutushistoria sanoista tulee ehkä ensimmäisenä mieleen luettelo, jossa aikajärjestyksessä kerrotaan henkilön käymät koulut ja kaikki työpaikat, joissa hän on työskennellyt. Tämä historia on meidän kaikkien kohdalla kuitenkin enemmän tarina kuin luettelo - ja sitä kannattaa muistella ja miettiä samoin kuin omaa elämänhistoriaansa. Työkokemus ei tässä tarkoita sitä, että Sinun olisi pitänyt olla palkkatyössä. Onnistunut työkokemus voi olla esimerkiksi työharjoittelujaksolla jokin yksittäinen Sinulle annettu työ, jonka hoidit hyvin tai vaikkapa joku kotona Sinulle määrätty homma, jossa mielestäsi onnistuit hyvin ja olit lopputulokseen tyytyväinen. 
Ja niinhän se on, että kun muistelemaan ryhtyy niin mieleen tulevat myös töppäykset ja sellaiset hommat, jotka ei niin mukavasti sujuneetkaan. Stop, äläpä työnnä näitä muistoja pois! Niissä ovat usein ne oppimisen paikat, joissa opit itsestäsi ja tavoistasi tehdä työtä kaikkein eniten. Kun hetken vielä uhraat ajatuksiasi sille, mistä nämä epäonnistumisen ja onnistumisen tunteet oikein tulevat, niin oletpa jo pitkällä arvioimassa omaa osaamistasi - vahvuuksiasi ja heikkouksiasi.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Onnistuneet työkokemukset
Urat-toimijaryhmä aloitti muistelemalla onnistuneita työkokemuksiaan. Työssä onnistumisen kokemukset voivat olla hyvin erilaisia. Ne syntyvät sellaisista asioista kuin työkavereista, työn monipuolisuudesta, haasteellisuudesta, vastuusta ja siitä, että työn ulkoiset seikat, kuten apuvälineasiat ovat kunnossa. Työympäristö vaikuttaa siihen, miten tyytyväinen työhönsä on. Toiset tykkää, että vaihtelevuutta on joka päivä, toisille taas työskentely joka päivä oman työpöydän ääressä samojen tuttujen työkavereiden kanssa on olennaisen tärkeää. Useammille tärkeintä on työn sisältö. Siis se, mitä työkseen tekee eli palvelee asiakkaita, korjaa autoja, kirjoittaa puhtaaksi, valmistaa huonekaluja ja niin edelleen. Useammankin Urat-toimijaryhmäläisen mielestä kuitenkin hienoa on kun työssä voi antaa kaikkensa.
"Parasta koko hommassa oli se, että itse hankin itselleni tuon kyseisen työpaikan. Onnistuin myös ihan kiitettävästi niissä pienissä työtehtävissä, joita minulle annettiin. Mielestäni tärkein ja ensimmäinen onnistuminen tapahtui sillä hetkellä kun Raija sanoi, että saisin tulla (kokeilemaan taitojani). Lyhyesti sanottuna sillä, että saa hankituksi itse itselleen jonkun työharjoittelu- tai työkokeilupaikan, on tärkeä merkitys myöhempää tulevaisuutta ajatellen."

"Se oli työkokemuksena varmasti sellainen, jota ei unohda koskaan. Töitä tehdessä unohti itsensä täydellisesti ja keskittyi vain antamaan kaikkensa asiakkaille."

"Yksi työn onnistumiseen vaikuttanut tekijä oli myös se, että sain työssäni tehdä kaikkea mistä pidän ja missä olen hyvä."

"Tässä työssä minulle on merkinnyt se, että on saanut tavata useamman vammaisryhmän edustajia ja tehdä heidän kanssaan töitä."

"Pikkuhiljaa opittuani työni paremmin sain vastuullisempia tehtäviä pomoltani. ... Minulle työ antoi tosi paljon. Työnteko oli fyysistä, mutta ajatustakin tarvittiin yllättävän paljon. ... Vapaa-aika tuntui vapaa-ajalta työpäivän jälkeen, eikä aamulla ollut vaikeuksia nousta ylös duuniin."

"Yllätyksekseni huomasin ettei kirjoittaminen, asioiden pohtiminen, eri tietojen yhdistäminen ja vertailu ollutkaan loppujen lopuksi niin vaikeaa. ... Seuraavana päivänä tuli kuitenkin onnistumisen tunne ja ajatus siitä, että voitin pelkoni esiintyä ja sain hitusen lisää itsevarmuutta. "
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Motivaatio auttaa onnistumaan
Yhdysvalloissa on tutkittu sitä, mitä näkövammaiset henkilöt kokevat olevan ammatillisten onnistumisten taustalla. Tärkeimpinä mainittiin henkilökohtainen motivaatio, perheen, ystävien ja ohjaajien tuki, persoonalliset luonteenpiirteet (esimerkiksi vahva työmoraali), koulutus ja aikaisempi työkokemus. Samassa tutkimuksessa näkövammaiset haastatellut henkilöt pitivät suurimpina työllistymisen esteinä seuraavia: työnantaja-asenteita, liikkumiseen liittyviä ongelmia, tekstien saatavuutta, soveltuvien laitteiden saantia ja työmahdollisuuksien puutetta. (Tutkimuksesta Journal of Visual Impairment&Blindness -lehden numerossa 9/2002). Nämä listat eroavat toisistaan aika lailla, ja se pistääkin miettimään. Jos onnistumisen syinä mainitaan nuo edellä mainitut, niin työllistymisen esteinä eli epäonnistumisinahan tulisi silloin olla seuraavat päinvastaiset seikat: heikko henkilökohtainen motivaatio, tuen vähäisyys, työelämään sopimattomat luonteenpiirteet, huono koulutustausta ja vähäiset työkokemukset. Edellä puhuttiin elämän sisäisistä ja ulkoisista tekijöistä, ja nämä tulevat esiin myös tutkimuksen vastauksissa. Onnistumisten taustalla olevat tekijät ovat vahvasti sisäisiä tekijöitä, mutta mukana on ulkoisiakin, kuten koulutus. Epäonnistumisten taustalla ovat puolestaan ulkoiset tekijät. Ammatillisten onnistumisten ja epäonnistumisen taustoja miettiessäsi kannattaa pitää mielessäsi, että ulkoiset ja sisäiset tapahtumat ja tekijät nivoutuvat toisiinsa. Kumpiinkin tekijöihin voit jollain tavalla ehkä vaikuttaa, mutta ensin Sinun on tunnistettava mitä ne Sinun elämässäsi ovat.

Mietipä tätä asiaa hetki, sillä epäonnistumisista oppimisen ydin on siinä, että osaa rehellisesti arvioida myös itseään. Työnhaussa motivaatio on todella tärkeää, siis suorastaan halu ja vimma päästä työhön. Jos Sinulla ei tällaista ole, vaan haet töitä siksi kun muutkin hakevat, niin eipä kannata ihmetellä jos työpaikkaa ei löydy. Tätä motivaatiota ja halua työntekoon työnantajat testaavat työhaastattelussa monin eri kysymyksin ja arvioivat monin tavoin intoasi. Todellinen motivaatio mitataan myös työn hakemisvaiheessa. On monia henkilöitä, jotka ovat lähettäneet satoja työhakemuksia saamatta työtä. Jokainen kirje, jossa kerrotaan, etteivät he tulleet valituksi on varmaan kova paikka, mutta silti he jatkavat hakemista. Tämä on merkki siitä, että todella haluaa töihin. 

Sellaisiakin henkilöitä on, jotka purnaavat joka puolella sitä, ettei töitä saa. Työnantajilla on asenteita, vaatimukset ovat järjettömiä jne. Usein on jopa niin, että nämä henkilöt eivät ole koskaan hakeneetkaan työtä, he vain toistavat muualta kuultua mantraa ylitsepääsemättömistä ongelmista. Kysymys kuuluukin, onko Sinun mielestäsi tällaisella henkilöllä todella halua saada työpaikka?

Työtä ei hakematta ja yrittämättä saa, se on varmaa. Työtä hakiessa tulee onnistumisia ja epäonnistumisia, sekin on varmaa. Se on varmaa meille kaikille, epäonnistumisten takana ei aina ole näkövamma. Esimerkiksi jos jotakin paikkaa hakee 50 henkilöä, niin vain yksi sen saa ja 49 ei saa. Kaikkien 49 hakijan mielessä on varmasti kysymys: Miksi minä en saanut tuota paikkaa? Vastauksia on monia.
Ennakkoluuloja näkövammaisen työntekijän taidoista on, apuvälineet eivät sovi kaikkien työpaikkojen atk-systeemien kanssa yhteen, sellaisia ammatteja on, joissa näkövammaisena et voi toimia. Me kaikki tiedämme tämän, mutta auttaako se Sinua eteenpäin urasuunnittelussasi ja työllistymisessäsi, että jäät näitä asioita mielessäsi pyörittämään? Ja jätät kenties suunnitelmat tekemättä ja työt hakematta. Kenenkään ennakkoluuloisen ennakkoluulot eivät siitä vähene, atk-järjestelmät eivät tule yhteensopivimmiksi eikä kirurgin ammatti tule näkövammaiselle sopivaksi sillä, että Sinä jätät oman osaamisesi työmarkkinoille tarjoamatta. Päinvastoin se, että haet ja kerrot osaamisestasi ja kyvyistäsi, antaa ennakkoluuloille kyytiä.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Mietittävää aiheesta onnistuminen, epäonnistuminen ja pärjääminen:
Mieti onnistunut työkokemus (voi olla mikä tahansa Sinulle annettu tehtävä, jonka lopputulokseen olit kokonaisuudessaan tyytyväinen).

Mieti miksi tämä kokemus oli onnistunut, mitkä asiat tekivät siitä onnistuneen.

Mieti epäonnistunut työkokemus, ja mieti syitä miksi se tuntui epäonnistuneelta.

Mitkä asiat Sinä koet olevan työssä ja työllistymisessä onnistumisen taustalla?

Millaiset asiat ovat mielestäsi vaikeuttamassa tai estämässä työllistymistäsi tai työssä onnistumistasi?

5. Mitä työ minulle merkitsee
Sinulle, jolla ei ole työkokemusta, voi työn merkityksen määrittäminen olla vaikeaa. Ajattelet, että "mikä merkitys", "mitä sellaista nyt pitää miettiä". Alat mieltää toisilta kuultuja juttuja, julkkisten tarinoita, ja monenlaisia ympäriltäsi havainnoimiasi asioita helposti myös Sinulle tärkeiksi asioiksi. Se, että töissä pitää käydä, ja palkkaa saada, on ajatus, jonka nielaiset ehkä sellaisenaan liiemmälti miettimättä sitä, että mitähän se työ minulle, minun omasta mielestäni oikein merkitsee.

Kaikilla meillä on jonkinlainen tuntuma siihen, mikä tuntuu hyvältä ja mikä ei, mikä oikealta ja mikä ei, mitä haluan ja mitä en. Tätä tuntumaa kannattaa työn suhteenkin lähteä seuraamaan, eikä yrittää työntää sitä syrjään, vaikka se poikkeaisikin vanhempien, opon, kavereiden tai ns. yleisen mielipiteen kannasta. Kommentit ja neuvot ovat tärkeitä, ja niitä kannattaa aina kuunnella, mutta joskus ne voivat olla kaikkea muuta kuin selkeyttäviä tai kannustavia: 
"...Tuollaisten lähipiiristä tulevien kommenttien jälkeen oli kyllä aika vaikea uskoa omiin mahdollisuuksiinsa tulevaisuuden työntekijänä." 
"Kun nuorena parikymppisenä yritän löytää itselleni mieluisaa ja sopivaa työtä, asettaa itselleni tavoitteita ja etsiä sitä "omaa paikkaa", niin tuntuu, että yleiset tavoitteet (saada hyvin palkattu työ, omakotitalo meren rannalta kaupungin keskustasta, löytää "se oikea" ja tehdä "sen oikean" kanssa kaksi lasta ja ostaa lapsille koira) tunkevat niskaan." 
Tällöin työn merkitykset ovat kuin ulkoa opittuja asioita, joihin ei tunne sitoutuvansa, koska ne eivät ole "mun juttuja". Eikä tunnu hyvältä...
"Minulle tärkeintä on se, että "uskon" siihen mitä teen. Olen kehittänyt lyhyen elämäni aikana tietyn arvomaailman, jonka mukaan elän tällä hetkellä. Arvot kuitenkin muuttuvat oivaltaessani uusia asioita. Valitsen työni noudattaen arvojani ja uskomuksiani. Esimerkiksi en pystyisi tekemään sellaista työtä, joka loukkaa käsitystäni ihmisarvosta. Olen kuitenkin sen verran kokematon, että pystyisin kokeilemaan todella monia ja erilaisia töitä ja tehtäviä."
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Kaikenlaiset kokemukset työstä, monenlaisista työtehtävistä, erilaisista työkavereista ja erityyppisistä pomoistakin, muokkaavat käsitystäsi työstä. Siksi onkin tärkeää tarttua kiinni sellaiseenkin työhön, työkokeiluun, työharjoitteluun, kesätyöhön tms., joka ei nyt just tunnu siltä unelmien ammatilta. Nämä kokemukset ovat joskus tapahtuessaan kaikkea muuta kuin kivoja, mutta myöhemmin työelämässä niistä saattaa muodostua oikeita kultakimpaleita, joiden avulla pääset vaikeastakin tilanteesta eteenpäin.
"Suhtaudun uusiin työtehtäviin aina sillä periaatteella, että tästäkin voi oppia jotain uutta, eikä vain itse työstä vaan myös itsestään ja omista kyvyistään. Kaikki haasteet työelämässä ovat minulle uuden oppimista ja oivaltamista, ja jos työlläni voin tehdä jonkun toisen ihmisen elämän paremmaksi omani lisäksi niin pelkästään tietoisuus siitä, että minulla on jotain annettavaa tekee työn mielekkääksi."
Mitä se työ sitten ihmisille ylipäätään merkitsee? Monenlaisia asioita, sillä onhan meitä ihmisiäkin niin monenlaisia ja monenlaisista taustoista asioita tarkastelevia. Palkka, raha, toimeentulo - nämä kolme mainitaan usein ja usein ensimmäisinä. Itsensähän on elätettävä, on elätettävä mahdollinen perheensä ja mistäs sitä rahaa elämiseen tulee ellei työstä. Tämä on hyvin realistinen merkitys työlle, ja usein työhön ja työn hakemiseen motivoiva seikka.
"Rahalla on myös osuutensa työn tärkeyden kannalta. Raha on väline, jota tarvitsen elämiseen ja itseni toteuttamiseen."
Yhä useampi meistä toteaa myös, että raha, ja se suuri palkka, eivät kuitenkaan ainoana asiana anna työlle merkitystä. Hyvä palkka ei riitä, jos muut asiat eivät ole kohdallaan. Entä jos työn mielekkyys puuttuu? Mielekäs työ, siinäpä jälleen asia, joka ei suinkaan kaikkien mielestä ole sama asia. Mielekkyys työssä syntyy monista asioista, tässä muutamia esimerkkejä:
"Omasta tilanteestani katsottuna en ajattelekaan työtä palkan kannalta vaan lähinnä kokemuksena. Sillä varmaa on, että jossakin vaiheessa ammatin saatuani aletaankin penätä työkokemusta ."

"Tärkeää on onnistumisen tunteet, se että tietää olevansa hyvä siinä mitä tekee, mutta ei niin hyvä että olisi korvaamaton. Myös työn tuomat sosiaaliset kontaktit ovat minulle tärkeitä,... voi asettaa itselleen aina uusia tavoitteita ja kokea sitä kautta kehittyvänsä siinä työssä jota tekee."

"Työ on merkinnyt minulle monia asioita joista pidän: vastuuntuntoa, mahdollisuutta puhua eri kieliä, luovuutta, tilaisuutta tavata ja keskustella erilaisten ihmisten kanssa sekä säännöllisyyttä."

"Haluaisin tehdä työtä; jossa viihdyn. Jota pystyn tekemään kokonaisvaltaisesti näkövammasta riippumatta. Työn myötä myös taloudellinen tilanne vakiintuu ja voisin harrastaa asioita joita rakastan, Olisihan sekin hyvä jos saisin itsekin työltäni jotain. Ja voisin menestyä työssäni."

"Työn avulla opin itsestäni todella paljon asioita... Todella iso asia mielekkyyttä ajatellen on työtoverit. En pystyisi tekemään yksinäistä työtä enää. Olen kokenut sen, ja se oli tosi tylsää."

"On tullut opittua, että ei välttämättä pidä valita työtä palkan suuruuden perusteella, vaan sen perusteella, että tykkääkö ylipäätään siitä alasta, johon on mennyt työhön?... Onhan silläkin merkitystä, että tekee lyhyenkin työurakan, saa siitä jonkunlaisen todistuksen, jota voi näyttää sille seuraavalle, astetta ylemmän oksan "haltijalle" eli seuraavalle työnantajalle, ja ainahan oppii jotakin uutta jokaisesta työpaikasta."

6. Työ- ja yrityskulttuuri tänään
Ura voi tuntua jopa vanhalta termiltä tämän päivän työelämässä, koska emme enää usko ennalta määrättyyn uraputkeen tai kertakouluttautumiseen. Sinun on hyvä valmentautua koko eliniän kestävään oppimiseen ja niin sanotusti oman markkina-arvosi ylläpitämiseen. Ulkoiset merkit ja saavutukset eivät takaa tulevaisuuden menestystä niin kuin ennen. Tämä on myös mahdollisuus, sillä ennen ura saattoi ns. katketa, ja työntekijä jäi tyhjän päälle. Nykyisin työtä ja ammattia vaihdetaan, ja sitä pidetään jopa suotavana.

Uuden tilanteen taustalla ei ole yhtä suurta siirtymää, vaan useita toisiinsa vaikuttavia tekijöitä. Ensiksikin organisaatioissa ja työpaikoilla siirrytään hierarkkisista malleista verkostomaiseen toimintatapaan, ja tämä toimintatapa edellyttää yhteistyötaitoja lähes kaikilla aloilla toimivilta työntekijöiltä. Toisaalta myös työn johtaminen on muuttunut ja työntekijöiltä odotetaan itseohjautuvuutta ja vastuunottamista työssään. Uusi teknologia vapauttaa työn ajan ja paikan rajoituksista. Etätyö on mahdollistunut, ja se edellyttää työntekijöiltä yhä enemmän oman työnsä organisointikykyjä.
Suurin osa työskentelee palveluammateissa
Elämme tieto- ja palveluyhteiskunnassa, mikä merkitsee sähköisen viestinnän ja asiakaspalvelun sisältyvän yhä useamman työntekijän työnkuvaan. Pääkaupunkiseudulla jo 80% työpaikoista on palveluammateissa. Tämä on suuri muutos Suomen elinkeinorakenteessa, sillä vielä 1960-luvulla suurin osa työntekijöistä työskenteli maataloudessa ja teollisuudessa. Työn tekemisen kannalta tämä tarkoittaa sitä, että työn ja ammatin vaatimukset ovat muuttuneet. Palvelu on asiakkaan huomioimista ja asiakkaita on todella monenlaisia. Myös yritysten sisällä työntekijät ovat toistensa sisäisiä asiakkaita. Esimerkkinä tästä muutoksesta voisi olla metsuri, joka tekee työtään hyvin itsenäisesti metsässä. Näkövammauduttuaan hän vaihtaa ammattia, ja kouluttautuu hierojaksi. Uudessa työssään hänen työtehtävänsä muuttuvat, mutta ennen kaikkea työn perusluonne. Hänen tulee keskustella asiakkaidensa kanssa, ja olla jatkuvasti vuorovaikutuksessa uusien ihmisten kanssa. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Tietoyhteiskunta ja kansainvälisyys
Tietoyhteiskunnassa työskentely tarkoittaa sitä, että lähes kaikissa ammateissa vaaditaan tietokoneen käyttövalmiuksia ja vähintään Windows -käyttöjärjestelmän perusohjelmien hallintaa. Tiedonhaku Internetistä ja sähköpostin käyttö ovat taitoja, joita ei juurikaan erikseen kysellä - niiden oletetaan kuuluvan työntekijän osaamiseen automaattisesti.

Yritykset ja yhteisöt toimivat globaalin markkinatalouden ehdoilla, hakien kilpailuetua osaamisesta ja innovaatioista. Tämä on tuonut mukanaan kansainvälisyyden osaksi suomalaista työelämää. Työntekijöiden kannalta globaalisuus merkitsee yhä kovenevaa kilpailua ja työtahtia sekä kielitaitovaatimuksia. Yhteiskuntamme on avautunut Eurooppaan päin ja Suomi muuttumassa monikulttuuriseksi. Näin "eurooppalaisuus" on tuonut muutoksia sekä työkulttuuriin että työyhteisöjen rakenteisiin. Toisaalta monikulttuurisuus on johtanut siihen, että yhä useammalla työntekijällä on asiakkaita ja työkavereita eri kulttuureista ja eri maista. Sekä asiakaspalvelun kieli että kulttuurin ymmärtäminen on tuonut osaamiseen jälleen uusia vaatimuksia. 
Työ- ja yrityskulttuurin vaatimukset ja mahdollisuudet
Työyhteisöissä on joukko vaatimuksia uudelle työntekijälle, jotka tuodaan esille työhaastattelussa. Ensiksikin työntekijän tulee olla valmis sitoutumaan kulloiseenkin tehtävään. Tämä tarkoittaa joustavuutta ja kokonaisvaltaisen työotteen kehittymistä. Toiseksi työntekijän pitää oppia uutta ja innostua haasteista. Työpaikoilla muutosten vauhti on kova ja uusien asioiden omaksumiseen tulee olla aina valmis. Jotkut sanovatkin, että työrauha on mennyt, kun ei voi enää turvautua siihen, että kerran opeteltuaan työhönsä liittyvät perusasiat pystyisi hoitamaan työnsä jatkossakin. Lisäksi työntekijän täytyy hyväksyä suorituksensa jatkuva mittaaminen. Tehokkuus edellyttää jatkuvaa mittaamista ja arviointia. Asiakaspalautteet ovat tätä päivää niin yksityisissä kuin julkisissakin palveluissa. 

Yksilön henkilökohtaisia ominaisuuksia testataan ja arvioidaan läpi koko työuran. Erityisesti arviointia tehdään uusien työntekijöiden rekrytoinnissa. 

Tämän päivän työnhakija joutuu yllättävän paineen kohteeksi. Työntekijöitä rekrytoiva organisaatio lähestyy häntä joukolla uudenlaisia kysymyksiä motivaatiosta ja sisäisestä yrittäjyydestä tai elämänhistoriasta. Kysymysten tarkoitus on auttaa organisaatiota löytämään oikeita ihmisiä oikeille paikoille ja toisaalta yksilöä löytämään ja tarkentamaan oman urakehityksen päämäärät ja oikean paikkansa työmarkkinoilla. 
Kansainvälisesti verkottunut työelämä ja globaali markkinatalous janoavat ihmisen täydellistä omistautumista työlleen ja jatkuvan lisäarvon tuottamista yritykselle. Tämä kiihkeä työelämän rytmi usein hautaa yksilön näkemykset ja tarpeet organisaation tarpeiden alle. Siksi viitoitus oikealle tielle omalla työuralla löytyy omakohtaisista arvoista, jotka voivat liittyä harrastuksiin, mieltymyksiin tai vaikkapa hengelliseen näkemykseen. 

Muista, että oma paikka työmaailmassa on jokaisen itse aktiivisesti rakennettava. Se onkin liian tärkeä asia muiden päätettäväksi.

Toivottavasti työ on ihmiselle kuitenkin vain väline muokata elämästä mielekäs kokonaisuus, eikä koko hänen elämänsä. Hyvä esimerkki on ulkomaan komennukseen liittyvät näkemykset. Onko työtehtävä ulkomailla yksilölle itseisarvo tai ehkä keino päästä eteenpäin ulkoisesti vai liittyykö siihen syvempiä merkityksiä, kuten vaikkapa kiinnostus kulttuureista oppimiseen? Vaikka työura ei olekaan selkeä ja täysin itse suunniteltavissa oleva asia, tarvitsee ihminen kuitenkin työelämälleen suunnan. Tämän suunnan etsimiseen kannattaa käyttää aikaa ja nähdä vaivaa.

Koulutuksen merkitys työllistymisessä
Pätevyydestä ja osaamisesta on tullut työelämän avainsanoja. Yrityksillä ja yhteisöillä on erilaisia pätevyyskulttuureja, jotka ovat havaittavissa yrityksen ja yhteisön viestinnässä. Yritys, jossa käytetään oppiarvoja tehtävänimikkeiden lisäksi henkilöstön käyntikorteissa, kertoo yrityksestä, jossa koulutusta arvostetaan ja oppiarvot ovat osa pätevyyttä. Pätevyys on yrityksen sisällä määriteltyä ja sovittua. Koulutus on osa pätevyyttä, vaikka se ei yksistään juurikaan enää riitä osoittamaan henkilön osaamista. 

Työnhakijana kesken jääneet opinnot eivät ole eduksi ja kouluttamattoman valintaa on vaikea perustella, jos hyviä hakijoita on paljon. Kouluttamattomalla pitää olla hyvä näyttö kyvyistään, että hän pääsee karsinnoissa samalle viivalle tutkinnon suorittaneiden kanssa. Työnhakutilanteessa tutkinto on siis yhä arvossaan. Se kertoo pitkäjänteisyydestä ja kyvystä viedä asioita loppuun. Koulutus viestii työnantajalle, että henkilö kykenee tietyntasoiseen ajatteluun tai toimintaan. Tutkinnon puuttuminen taas voi olla urakehityksen este.

Uusilla toimialoilla työskentelee kuitenkin myös joukko koulunsa keskeyttäneitä. Jo nyt on nähtävissä kuitenkin irtisanomisten aalto näillekin noususuhdannealoille, ja silloin ilman tutkintoa olevien työntekijöiden on vaikea sijoittua työmarkkinoille. Uusilla toimialoilla eivät ehkä päde samat pelisäännöt vielä, mutta aikanaan nekin ovat vanhoja toimialoja. Koulut ja yritykset ovat reagoineet markkinoiden vaatimuksiin ja uusille aloille koulutetaan monimuoto-opiskeluna työntekijöitä.

Yrityskulttuuri ja sen ymmärtäminen
Työnhakijana olisi hyvä tiedostaa yrityskulttuurin omaksuminen osaksi tulevaa työtä. Työyhteisöissä ja organisaatioissa kulttuurin kerrostumat ovat sisäkkäin kuin sipulin kerrostumat. Uloimpana ja helpoimmin havaittavissa ovat symbolit. Yrityksen esitteessä olevat sanat ja kuvat sekä yrityksen logo kertovat yrityskulttuurista. Myös erilaiset eleet ja esineet yrityksen mainoksissa ovat symboleja. Yrityksessä on myös sankareita. Sankarit ovat henkilöitä, joita arvostetaan ja kunnioitetaan. He voivat olla jo kuolleita henkilöitä, kuten yrityksen perustajat. Tai yrityksen nykyiset johtajat, jotka ovat vieneet läpi suuren muutoksen, ja näin ovat nousseet sankareiksi. Sankarit toimivat käyttäytymisen malleina viestinnässä ja vuorovaikutuksessa. 

Vasta työyhteisöjen toiminnan kautta havaittavissa ovat rituaalit, joita noudatetaan niiden itsensä vuoksi. Tällaisina rituaaleina toimivat yhteiset tapahtumat, kuten pikkujoulut ja muut yhteisön juhlat. Rituaalit ovat sosiaalisesti tärkeinä pidettyjä tapahtumia, joissa usein uudet työntekijät tutustuvat paremmin. 

Vaikeimmin tunnistettavia ovat yrityksen arvot, jotka opitaan yrityksessä työskennellessä alitajuisesti. Arvot siirtyvät sukupolvelta toiselle ja muuttuvat hitaasti. Arvot johtavat valintoihin, ja ovat havaittavissa rekrytoinnissa. Jos yrityksessä arvostetaan korkeaa koulutustasoa, näkyy se yleensä henkilövalinnoissa. Arvoihin liittyvät siis arvostukset ja tärkeinä pidetyt asiat. 

Ymmärtääksemme yrityksen ja työyhteisön kulttuuria, meidän tulisi ennen kaikkea pyrkiä ymmärtämään muita ihmisiä työyhteisössä. Työyhteisön kulttuurinen kielitaito jakaantuu kolmeen tasoon. Pintataso tarkoittaa kykyä ymmärtää; Miten asiat ovat? Miten työyhteisössä tervehditään ja keitä tervehditään? Tämän pintatason saavuttaa uusi työntekijä ensimmäisten päivien aikana. Seuraavien kuukausien aikana uusi työntekijä on päässyt työyhteisön kulttuurin ymmärtämisessä keskitasolle, mikä tarkoittaa, että hän tietää miksi asiat ovat täällä niin kuin ne ovat. Hänelle on selvinnyt ihmisten käyttäytymisen syyt. Usein selitys löytyy historiasta. Syvätaso tarkoittaa kulttuurisessa kielitaidossa luonnollista omaa käyttäytymistä. Silloin ei tarvitse koko ajan miettiä miten eri tilanteissa pitäisi toimia. Uusi työntekijä on sisäistänyt työyhteisön kulttuurin.

7. Yrittäjyys ja yritteliäisyys
Yrittäjyyden merkitys yhteiskunnassamme on lisääntynyt viime vuosikymmeninä merkittävästi. Seuraavassa työn historiallisessa tarkastelussa huomataan, että yrittäjyys on aina takana työllistymisessä.

Käsityömäinen työskentely 1900-luvun alussa loi itsensä työllistämisen yhteiskuntaamme. Ammatinharjoittamisella on siten pitkät perinteet ja merkityksellinen asema suomalaisessa työnhistoriassa. Räätälit, suutarit ja lääkärit toimivat ammatinharjoittajina ja siten myös työllistivät itsensä. Maatalousvaltainen elinkeinorakenne tuotti yrittäjyyttä lähes jokaiseen sukuun ja perheeseen. Kaikki työskentelivät yhteisen yrityksen eli maatalon töissä. Sekä käsityöläisen että maanviljelijän työhön liittyi itsenäinen työn suorittaminen. Kukaan ei valvonut tai johtanut työtä, vaan työntekijä itse toimi itsensä johtajana ja työnsä organisoijana.

Teollisuuden aikakaudella syntyi isoja yrityksiä, jotka työllistivät suuria määriä väestöä. Suomalainen metsäteollisuus on lähtenyt perheyrityksistä laajenemaan monikansallisiksi yrityksiksi. Näillä yrityksillä ja yrittäjillä on ollut aina merkittävä rooli myös suomalaisessa yhteiskunnassa. Teollisen työn aikakaudella automaation kehityksen ansiosta työ osittui ja vaiheistui. Työntekijät eivät enää, kuten maataloudessa tai käsityöläisinä suorittaneet alusta loppuun työtehtäviä, vaan heidän työtehtävänsä oli jokin osa kokonaisuudesta. Tällaista ositettua työtä täytyi myös valvoa ja niihin tehtäviin palkattiin työnjohtajia. Teollisuuden voimakkaan kasvun ansiota yhteiskuntaamme syntyi työväestö eli palkansaajat. Teollisuus keskittyi tietyille paikkakunnille Suomessa, ja nämä alueet alkoivat kasvaa myös väestöllisesti. Palvelut lisääntyivät aluksi kauppojen ja myöhemmin myös muiden palvelujen alueella. Syntyi palveluyrittäjyys ja palveluyhteiskunta, mikä on edelleen kasvussa.

Jotta voi työllistyä, on jonkun oltava yrittäjänä ja luotava työpaikka. Siten yrittäjyys onkin nähtävä kiinteästi työllistymiseen kuuluva toimintana. Itsensä työllistäminen yrittäjänä on yksi vaihtoehto saada itselleen työtä ja mielekästä tekemistä. Ammatinharjoittaminen ja yrittäminen ovat lisääntyneet viimeaikoina huomattavasti.

Yrittäjyyden taustatekijöitä
Yrittäjäksi ryhtyy henkilö, jolla on voimakkaat tarpeet henkilökohtaiseen vastuuseen, saavutuksiin ja menestymiseen. Henkilö, jolle on tärkeää hänen omista saavutuksistaan lähtevä myönteinen tunne, ei niinkään yrittäjyyteen liittyvä sosiaalinen arvostus. Yrittäjäksi ryhtyvät ovat yleensä yritteliäitä ja sitkeitä ihmisiä. Yrittäjäksi sosiaalistumista tapahtuu usein yrittäjävanhempien tarjoaman roolimallin kautta. Roolimalli toimii esikuvana ja samaistumisen kohteena. Usein myös perheyrityksessä on nuoremmalla sukupolvella sosiaalinen paine yrittäjäksi siirtymiseen sukupolven vaihdoksen kautta. Lähipiirissä koetut myönteiset esimerkkitapaukset kannustavat yrittäjyyteen ja vastaavasti kielteiset tapaukset vaimentavat yrittämisalttiutta.

Yrittäjä on ihminen, joka toteuttaa uutterasti ja luovasti omaa tahtoaan. Hän ottaa vastuun omasta tulevaisuudestaan ja hänellä on tarve vaikuttaa omaan tulevaisuuteensa. 

Yrittäjyyden taustalla on usein innovaatiot, jotka syntyvät tavallisemmin asioita uudella tavalla yhdistelemällä. Yrittäjyys edellyttää valmiutta, motivaatiota ja uskallusta. Valmiutta on osaaminen ja ammattitaito. Oman osaamisen tunnistaminen on yrittäjäksi ryhtyvälle välttämätöntä, sillä koko yrityksen perustaminen perustuu yleensä ammattitaitoon. Ammattitaidottomana tai vailla minkäänlaista työkokemusta ei yrittäjäksi kannata ryhtyä. Motivaatio yrittäjyyteen tarkoittaa halua ja innostusta käyttää omaa osaamistaan. Motivaatiota oppia uusia asioita pitää myös yrittäjällä olla. Yrittäjyys edellyttää myös rohkeutta ja uskallusta, sillä yrittäjäksi ryhtyvä ei voi koskaan olla varma yrityksen menestymisestä. Usein alkavalla yrittäjällä on niukkaa taloudellisesti. Yrittäjyys edellyttää riskinottoa, mikä tarkoittaa epävarmuuden sietokykyä ja tulevaisuuden ennustamiskykyä. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Yrittäjäksi ryhtymisen rajoitukset
Yrittäjyyden esteinä voidaan mainita ainakin seuraavat: Ensimmäisenä ja pahimpana esteenä on yrittäjäksi ryhtyvän ammattitaidon puuttuminen. Jos ei osaa jotain oikein hyvin, ei kannata haaveilla yrittäjäksi ryhtymistä. Jotain on yrittäjänä osattava tehdä kunnolla, sillä kaikkea ei kenelläkään yrittäjällä ole varaa teettää muilla. 
Toisena esteenä on rohkeuden puute, puuttuu rohkeutta perustaa yritys, vaikkapa jättämällä vakituinen palkkatyö. Rohkeutta voi saada ottamalla selvää asioista ja haastattelemalla yrittäjänä toimivia ihmisiä. Usein keskustelun jälkeen saattaakin tulla tunne, että jos tuo toinenkin pärjää, niin miksi en minäkin pärjäisi yrittäjänä. 
Kolmantena esteenä on nuorten yleisestikin vähäinen kiinnostus yrittäjyyteen. Yrittäjyyttä ei nähdä kiinnostava urana, vaan kovan raadannan omaavana elämäntapana. Yrittäjyys edellyttää myös kunnianhimoa, jota useinkaan ei ole riittävästi.
Viimeisimpänä esteenä yrittäjyydelle pidetään ihmisten omaa käsitystä itsestään, eli sitä ettei koe olevansa myyntihenkinen. Myyntihenkisyydellä tarkoitetaan usein vain kykyä myydä ja solmia kontakteja. Myyntihenkisyys pitää sisällään myös tuotetietoisuuden ja hinnoittelun taitoja. Ei voi myydä sellaisia tuotteita, joista ei tiedä mitään tai joiden hinnan muodostumista ei osaa laskea. Nykyisin yrittäjäksi ryhtyvältä edellytetään myös toimialansa lainsäädännön tuntemusta, mikä tarkoittaa niitä säädöksiä, joita on noudatettava alalla toimiessa. Myös verotusasiat ovat hyvin keskeisiä yrittäjän arkipäivässä. Niihin on paneuduttava tai hankittava apua niiden selvittämiseksi.

Aloittelevalle yrittäjälle yleensä neuvoja vielä löytyykin melko helposti, mutta jonkin aikaa toimittuaan yrittäjälle saattaa eteen tulla vaikeampia pulmia ratkaistavaksi.
"Oman yrityksen perustaminen olis ihan kivaa, mutta kannattaa kuitenkin miettiä ja laskea ennen kuin tekee mitään ratkaisevaa. Tee kolme laskelmaa kannattavuuden suhteen: optimistinen, realistinen ja pessimistinen. Perusta firma jos pessimistinen laskelma osoittautuu todella positiiviseksi. Tämä on ehkä paras neuvo mitä voi antaa haaveilijalle."
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Olisiko sinusta yrittäjäksi?
Seuraavien kysymysten avulla voit tarkistaa omia luonteenpiirteitäsi yrittäjyyteen:
•	Onko sinulla tarpeeksi itseluottamusta, jotta olisit vakuuttava? 
•	Osaatko myydä työpanoksesi, eli oletko esimerkiksi saanut työpaikan työhaastattelun jälkeen? 
•	Miten yleensä perustelet omia näkemyksiäsi asioista? Yritätkö teilata muut vai kerrotko muille omat näkökulmasi? 
•	Uskotko itse omiin kykyihisi asioissa, vai turvaudutko helposti toisten apuun? 
•	Onko sinulle tärkeää selviytyä ja viedä asiat loppuun asti vai luovutko helposti vastoinkäymisten tullessa? 
•	Olenko valmis tekemään uhrauksia työn suhteen, sillä aloittavalla yrittäjällä työpäivät pitenevät ja palkkapussi pienenee tai sen saamiseen voi mennä useitakin kuukausia? 
•	Olenko valmis olemaan nöyrä erilaisten byrokraattisten asioiden hoitamisessa? 
Uudet yrittäjyyden ilmenemismuodot
Perinteisen itsensä varassa toimivan yrittäjyyden lisäksi nykyaikaisessa elinkeinoelämässä ovat tärkeitä myös muut, seuraavat yrittäjyyden ilmenemismuodot:

Tuotannon hajautus eli alihankkijayrittäjyys
Yritys toimii toisen yrityksen palveluksessa. Tässä yrittämisen muodossa on tavallisesti kysymys pienemmän yrityksen yhteistyöstä suuremman yrityksen kanssa. Tällainen yhteistyö tuottaa yrittäjälle turvallisuuden tunnetta ja toiminnan jatkuvuutta. Jossain yrityksissä ja yhteisöissä on henkilöstöyrityksiä, mikä tarkoittaa jonkin ryhmän toimimista yrittäjinä yrityksen sisällä. Henkilöstöyrityksinä toimii rekrytointi-, henkilöstöravintola-, koulutus- ja työterveyshuoltopalveluja. Näissä yritys ostaa henkilöstöyritykseltä palveluja ja yrittäjät saava palkkansa yritystoiminnastaan. Tällöin yrittäjyys on turvatumpaan ja riskejä on vähemmän, koska asiakkaana on yksi iso yritys ja palveluja ei tarvitse markkinoida.

Asiakasyrittäjyys

Asiakasyrittäjyys tarkoittaa asiakkaiden integroimista yrityksen toiminnan osaksi. Asiakas toimii itsenäisenä yrittäjänä, mutta hän saa yhteistyösuhteestaan päämiehen kanssa taloudellisia etuja (esimerkiksi palkkioita ja ilmaistuotteita), sosiaalisia etuja (esimerkiksi ystävyyssuhteita ja tapahtumia), koulutuksellisia etuja (esimerkiksi tuotetietouden ja myyntivalmiuksien alueella) ja emotionaalisia etuja (esimerkiksi kuuluminen johonkin arvostettuun klubiin).
Franchising-yrittäjyys
Franchising-yrittäjyys on esimerkki asiakasyrittäjyydestä, jossa vaihdon kohteena on koko liiketoiminnan operointi. Yrittäjä toimii ison organisaation valvonnassa ja tukemana.

Verkostoyrittäjyys

Verkostoyrittäjyys on yritysten välinen tiivis yhteistyö, jossa useilla yrittäjillä on yhteisiä toimintoja esimerkiksi markkinointi, myytävät tuotteet tai raaka-aineiden hankinta. Esimerkiksi käsityöläisyrittäjät voivat yhdistyä verkostoksi, jossa eri yrittäjien tuotteet ovat yhteisessä esitteessä tai myyntipaikassa.

Sisäinen yrittäjyys

Sisäinen yrittäjyys eli yrittäjyys toisen palveluksessa. Tässä on kysymys suhtautumistavasta työn tekemiseen. Toisen palveluksessakin voi tehdä työtään yrittäjämäisesti, ottaen riskejä ja kantaen vastuuta työstään. Sisäisen yrittäjän rooli sijoittuu yksityisen yrittäjän ja toimihenkilön välimaastoon. Sisäinen yrittäjyys voidaan nähdä toisaalta henkilöstön tapana tehdä työtä ja toisaalta suhtautumistapana työhön. Sisäisen yrittäjän toimintatapoja ovat:
•	Uranuurtaja 
o	löytää uusia mahdollisuuksia tai keksii uusia innovaatioita. Hän käyttää luovuuttaan työhönsä ja on kiinnostunut ongelman ratkaisuista. 
•	Erikoistuja 
o	ottaa hoitaakseen tietyn tehtävä kokonaisuuden, joka on esimerkiksi ostettu aikaisemmin yrityksen ulkopuolelta. Erikoistuja kehittää toimintaa ja kantaa vastuun sekä luo toiminnan imagon. 
•	Irtautuja 
o	tekee yrityksen jostakin osasta itsenäisen yksikön, mutta jää edelleenkin toimimaan yrityksen sisälle. Sisäisenä yrittäjänä / tulosyksikön johtaja hän toimii jatkuvassa vuorovaikutuksessa yrityksen johdon kanssa. 
•	Kulttuurin muokkaaja 
o	muuttaa organisaatiossa suhtautumistapoja (arvot, asenteet, ilmapiiri) omalla esimerkillään. Tällainen henkilö voi olla esimerkiksi jonkun tulosyksikön johtaja, joka muuttaa oman yksikkönsä toimintaa suhteessa koko yritykseen. 
•	Projektin vetäjät 
o	ovat hankekohtaisesti sisäisiä yrittäjiä, koska he vastaavat yleensä hankkeen ideoinnista, rahoituksesta ja toteutuksesta täysin itsenäisesti ja tulosvastuullisesti. 
Seuraavassa sinulle yleisimpiä uskomuksia yrittäjyydestä. Mieti oletko samaa vai eri mieltä näiden uskomusten kanssa.
•	Yrittäjänä rikastuminen on helpompaa kuin palkkatyössä ollessa. 
•	Yrittäjänä saa raataa töitä aamusta iltaan. 
•	Yrittäjäksi voi ryhtyä kuka tahansa, siihen ei tarvita mitään koulutusta. 
•	Yrittäjyyttä ei voi opiskella, siihen synnytään. 
•	Yrittäjäksi ryhtyy ihminen, joka haluaa menestyä. 
•	Yrittäjänä saa olla pomona muille työntekijöille. 
•	Yrittäjäksi ryhtyvälle on myyntitaito tärkein taito. 
•	Yrittäjät ovat rahanahneita toisten hyväksikäyttäjiä. 
•	Yrittäminen ei kannata rehellisin keinoin. 
•	Yrittäjänä voi vaikuttaa asioihin enemmän kuin toisen palveluksessa toimiessa. 

8. Työn tekemisen monet kasvot
Viimeaikaiset muutokset työelämässä ovat tuoneet tullessaan työn tekemiseen uusia muotoja. Perinteisten vakituisten työsuhteiden rinnalle on tullut joukko erilaisia työsuhteita ja erilaisia tapoja tehdä työtä. Englantilainen tutkija John Atkinson on arvioinut 2000 -luvulla vakituisten työsuhteiden olevan vain 30 prosentin verran kaikista työsuhteista. Työsuhteiden kirjo on rikastumassa Suomessakin pikkuhiljaa. Osa työsuhteiden monimuotoisuudesta on ollut pakon sanelemaa laman seurausta, eikä sitä pidetä välttämättä toivottuna tilana. 
Työmarkkinaympyrä
Atkinson on muotoillut työmarkkinat ympyräksi, jossa on kolme rengasta. Ydinrenkaassa eli ympyrän keskiössä sijaitsee yritysten kantahenkilöstö, jotka tekevät työtään vakituisissa työsuhteissa. Näitä henkilöitä pyritään myös sitouttamaan yritykseen erilaisten etujen avulla. Heille tarjotaan lounas-, asunto- ja autoetuja sekä mahdollisia tulospalkkioita. Heitä myös koulutetaan ja virkistetään. Tavoitteena on työntekijöiden sitoutuminen ja pysyvyys yrityksen palveluksessa.

Seuraavaa ympyrän sektoria Atkinson kutsuu joustorenkaaksi. Tässä joustorenkaassa tekevät työtään osa-aikaiset, määräaikaiset ja muut tilapäiset työntekijät. Tätä henkilöstöä yrityksissä kutsutaan joustotyöläisiksi. Näiltä työntekijöiltä odotetaan joustavuutta ja kykyä vaihtaa tehtävästä toiseen tarvittaessa. Nuoret ja vastavalmistuneet aloittavat työuransa useimmiten tällaisissa työsuhteissa, mutta tulevaisuudessa osa henkilöstöstä tulee olemaan jatkuvasti joko määräaikaisena tai osa-aikaisena työntekijänä. Koska nämä työsuhteet ovat kasvava joukko tulevaisuudessa, tulisi jokaisen työntekijän huomioida uratavoitteitaan asettaessa, että suoraan kantahenkilöstöksi onkin lähes mahdotonta päästä. Koska näin on, kannattaa työtä hakiessaan aina miettiä myös sitä, miten erilaisilla työllistymisen tukimuodoilla voi auttaa itseään eteenpäin. Jotkut ajattelevat, että esimerkiksi työllistämistuki on huono tapa työllistyä, ja torjuvat sen kokonaan. Tosiasiahan on se, että työllistämistuki on tuki työnantajalle, ja työntekijä palkataan ns. normaaliin työsuhteeseen. Kun kantahenkilöstöksi eli vakituisiin työsuhteisiin pääseminen on joka tapauksessa erittäin epätodennäköistä, niin miksi ei lähtisi määräaikaiseen työsuhteeseen työllistämistuen avulla. Tuolloin on kuitenkin jo työpaikassa sisällä, ja siitä käsin on paremmat mahdollisuudet hakea ja päästä yhdeksi kantahenkilöstöstä. Tie voi silti olla pitkä ja kivinen, kuten sanotaan. Atkinsonin arvion mukaan noin 40% työväestöstä työskentelee joustohenkilöstönä tulevaisuudessa.
Uloimpana renkaana Atkinsonin mukaan on yritysrengas, joka pitää sisällään ammatinharjoittamisen ja itsensä työllistämisen sekä työvoiman vuokrauksen. Suomessa alkoi työvoimanvuokraus lisääntyä 1990-luvun alussa lähinnä rakennusalan ja toimistotyön henkilöstön keskuudessa. 1990-luvun alussa Suomessa taloudellisen laman seurauksena yritykset muuttuivat varovaisiksi työllistäjiksi ja käyttivät työvoimaa nk. täsmätarpeeseen. Tällaisen nopean työvoiman tarpeen tyydyttämiseen työvoimahallinnon palvelut osoittautuivat liian hitaiksi ja henkilöstön vuokrausyrityksille syntyi kysyntää. 
"Ei sun isäs olis päässy lentämään, jos mun isä ei olis menny kenttää tekemään."
Työsuhteiden kirjo vaikuttaa yhteiskunnallisesti monella tavalla. Toisaalta työväestö jakautuu selkeästi erilaisiin ryhmiin työsuhteidensa perustella. Tästä seuraa myös väistämättä se, että toisille toimeentulo muodostuu pelkästään työstä, kun taas toisilla työ on vain osittainen toimeentulon lähde, jonka lisäksi toimeentuloa täydennetään sosiaaliturvalla. 

Työelämän muutokset muokkaavat työn tekemisen käsitettä sekä yhteiskunnan että yksilöiden tasolla. Työn käsitteellä suomalaisessa yhteiskunnassa on myös pitkät perinteet. Työtä on tehty aina enemmän tai vähemmän pakosta, mutta se on ollut myös sosiaalisen nousun väylä ja itsensä toteuttamisen mahdollisuus. Otsikkona oleva lainaus vitsistä kertoo osuvasti sen, että myös pakkotyö on yhteiskunnallisesti merkittävää työtä. Helsinki-Vantaan lentokenttähän rakennettiin aikoinaan vankityövoiman avulla. Siitä lienee peräisin vitsi, jossa vangin poika ja lentokapteenin poika keskustelivat keskenään isiensä työstä. Vangin poika sanoi lentokapteenin pojalle, "ettei sun isäs olis päässyt lentämään, jos mun isä ei olis mennyt kenttää tekemään". 

Työ tulisikin nähdä laajemmin kuin perinteisenä palkkatyönä tai ammatinharjoittamisena. Nykyisin työstä puhutaankin usein työtoimintana. Yhteiskunnassamme työ toimii sekä rangaistuksena, jolloin se rajoittaa yksilön vapautta, että terapiana mahdollistaen yksilön vapauden ja itsemääräämisoikeuden. 

Työn velvollisuus, on kysymyksessä esimerkiksi siviilipalveluksessa. Henkilö, joka ei halua suorittaa asevelvollisuuttaan armeijassa, voi halutessaan suorittaa kansalaisvelvollisuutensa toimimalla yhteiskunnallisesti hyödyllisessä työssä. Siis mikä tahansa työ ei kelpaa siviilipalvelukseen, vaan työn on oltava yhteiskunnallisesti hyödyllistä. Usein siviilipalvelussa olevien työtehtävät liittyvät sosiaali- ja terveydenhuollon sekä opetusalan työtehtäviin.

Työelämään aletaan tutustua jo peruskoululaisena, jolloin yläasteella ollaan pari viikkoa työelämään tutustumisjaksolla oikeassa työpaikassa. Työharjoittelu ja työssä oppimisen jaksot liittyvät kiinteästi ammatilliseen koulutukseen. Työharjoittelussa opiskellaan työn tekemistä ja työelämän pelisääntöjä. Koulutuksella uusinnetaan työvoimaa ja sen vuoksi koulutuksen on oltava kiinteässä yhteistyössä työelämän kanssa.
Työ mahdollisuutena, oikeutena ja velvollisuutena
Palkkatyö on sekä mahdollisuus että velvollisuus jokaiselle aikuiselle ihmiselle. Työhön liittyvät motiivit voidaankin jakaa olosuhteiden pakkoon liittyviin motiiveihin ja itsensä toteuttamiseen liittyviin motiiveihin. Työssä ollaan saadakseen toimeentulo ja turvataan hengissä säilyminen, mutta työssä luodaan oma ura ja toteutetaan työn avulla omia unelmia.

Yhteiskunnassamme koetaankin, että työhön pitäisi olla kaikilla oikeus ja velvollisuus. Oikeus työhön liittyy usein myös vammaisjärjestöjen työllistämistavoitteisiin. Työ nähdään myös kuntouttavana ja sairauksia ehkäisevänä tekijänä yksilön elämässä. Työ rytmittää elämää ja antaa elämälle sisältöä. Siksi mielekästä työtä pidetään terapeuttisena ja kuntouttavana toimintana, joka on lisäksi yhteiskunnallisesti hyödyllistä.

9. Työn tekemisen lähtökohtia urasuunnittelun tueksi
Jokaisella meistä on omat lähtökohtansa työnsä tekemiseen. Me arvostamme eri asioita ja haluamme työltämme erilaisia asioita. Näitä asioita tunnistamalla voit esimerkiksi jäsentää omaa työmotivaatiotasi. Työasenteilla tarkoitetaan lähtökohtaa ja motivaatiota työlle ja näillä asenteilla on merkitystä tavoitteiden asettamiselle työssä. Työn tekemisesi lähtökohtana voi olla esimerkiksi jokin seuraavista: keikka, homma, ammatti, ura, kutsumus tai elämäntehtävä.

Työtä tehdään keikkaluontoisesti eli lyhyitä aikoja epäsäännöllisesti monissakin ammateissa tai elämäntilanteissa. Tyypillisin keikkatyöläinen on muusikko, joka ottaa vastaan työtarjouksia ja suorittaa niitä lähes kertaluontoisesti. Opiskelijat tekevät opiskelujensa ohella keikkatöitä saadakseen rahaa elämiseensä. Keikkaluonteisessa työssä ei siis aina ole kyse vain rahasta, vaan myös alan työmahdollisuudet voivat olla sellaiset, että työtä voi tehdä vain keikkatyönä, koska jatkuvia ja pysyviä työsuhteita ei alalla ole saatavilla. 

Työ voidaan ottaa myös hommana, joka hoidetaan. Homma voi olla kertaluonteinen työtehtävä tai työ, jonka tavoitteena on palkan saaminen, ja sitä kautta oman toimeentulon hankkiminen. Se, että joku ottaa homman ja hoitaa sen, kertoo kuitenkin vastuullisesta suhtautumisesta työhön.

Ammattiin liittyy tavallisesti koulutus, ja sitä kautta ammattiylpeys. Ammatti tuo myös sosiaalisen aseman ja ammatti-identiteetin. Ammattinimike antaa statuksen eli aseman. Ammattina tehtävä työ on muutakin kuin rahan ansaintaväline. Se on valinta, jonka on tehnyt koulutukseen hakeutuessaan. Näin ammattiin liitetään myös unelmien toteutuksen mahdollisuus.

Työura on vielä syvemmälle menevä käsite kuin ammatti. Uralla tarkoitetaan tavoitteellista ja pitempiaikaista suunnitelmaa työlle. Joskus työ voi olla kutsumus, jossa toteutetaan omia arvoja. Elämätehtäväksi työ voi myös muodostua, ja silloin työtä on jo vaikea erottaa muusta elämästä.

Työ rytmittää ja jaksottaa elämää, sillä työajan lisäksi elämään tulee vapaa-aika. Työn avulla me suunnittelemme tulevaisuuttamme esimerkiksi lomien ja vapaiden kautta. Työ on meille myös pääasiallisin toimeentulonlähde. Tärkeä rooli työllä on sekä sosiaalisten kontaktien välittäjänä että sosiaalisen aseman määrittäjänä. Työ mahdollistaa meille oppimisen ja kehittymisen sekä luovuuden käytön. Kun saamme työstämme palautetta, niin itsearvostuksemme ja sosiaalinen arvostuksemme lisääntyy.

Työodotukset
Me kukin odotamme työltä ja työelämältä erilaisia asioita. Toisille meistä on tärkeää, että työssä on vaihtelua ja mielekkyyttä sekä työn sisällössä että sen vaatimuksissa. Toiset meistä haluavat, että he voivat työssään ottaa huomioon omat voimavaransa ja vireystilansa vaihtelut niin, että työn määrä ja työn vaativuus pysyvät sopusoinnussa. 

Me haluamme oppia uutta ja kehittyä työssämme ja on tärkeää, että meillä on mahdollisuus päätöksentekoon ainakin omaa työtämme koskevissa asioissa. Me olemme sosiaalisia, kaipaamme toisten arvostusta työllemme ja haluamme saada palautetta työstä sekä tarvittaessa tukea. Jokainen työntekijä varmastikin haluaa hahmottaa oman työnsä kokonaisuuden, ja sen mihin suurempaan kokonaisuuteen oma työpanos liittyy. Meistä useimmat pitävät tärkeänä työssä tapahtuvaa sosiaalista kansakäymistä, ainakin tauoilla
Työmotivaatio
Työ edellyttää aina motivaatiota, halua tehdä työtä. Työmotiivit voidaan luokitella kontakti-, suoritus-, ansio-, riippumattomuus- ja yhteiskunnallisiin motiiveihin.

Sinulla on kontaktimotiivi työhön silloin kun mielelläsi korostat yhteistyötä ja tarkastelet asioita yhteistyön näkökulmasta. Sinulle antavat tyydytystä suhteet työtovereihin, ja kaiken kaikkiaan olet kiinnostunut tiimityöstä ja vuorovaikutuksesta toisten kanssa. Sellainen henkilö, jota kontaktimotiivi ohjaa työssä on usein yhteishenkeä luova tyyppi. Hän arvostaa sekä virallisia että epävirallisia kontakteja.

Jos Sinulla on pyrkimys kohottaa omaa suoritustasoasi tai pysyttää se mahdollisimman korkealla, työtäsi ohjaa todennäköisesti suoritusmotiivi. Tavoittelet henkilökohtaista vastuuta, ja otat mielelläsi vastaan haasteita ja riskejä työssäsi. Suoritusmotiivin omaksunut henkilö etsii uusia mahdollisuuksia, jos asetetut suoritustavoitteet eivät toteudu ja hän käyttää hyväksi työstä saamaansa palautetta.

Jos korkea ja aina korkeampi palkka motivoi Sinua työssäsi, niin Sinulla on työhön ansiomotiivi. Palkka on Sinulle statussymboli ja arvostuksen mitta sekä keskeinen ammatin ja työpaikan arvioinnin väline. 

Jos olet vapautta ja vaikutusmahdollisuuksia korostava, niin Sinua ohjaa työssäsi riippumattomuusmotiivi. Tämä on tärkein motiivi yrittäjäksi ryhtymiselle. Työsuhteessakin työskentelee henkilöitä, joille riippumattomuus toimii motivaatiota ylläpitävänä asiana. Heillä tämä tulee esiin sisäisenä yrittäjyytenä - tapana tehdä työtä itsenäisesti ja kantaa vastuuta.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Sinulla voi olla työhösi myös yhteiskunnallinen motiivi. Tällöin painotat yksilön ja yhteiskunnan välistä suhdetta. Tämä motiivi edellyttää Sinulta sekä kansantaloudellista tietoa että oman työpaikan toiminnan hahmottamista yhteiskunnassa. Olet poliittisesti tietoinen ja Sinulla on todennäköisesti vaikuttajan rooli yhteiskunnallisissa asioissa.

F. Herzbergin motivaatioteoriassa työtyytyväisyyttä käsitellään kahdella ulottuvuudella. Näitä ulottuvuuksia kutsutaan työtyytyväisyys- ja työtyytymättömyys -tekijöiksi.

Tyytymättömyystekijät vaikuttavat työtyytyväisyyttä alentavina tekijöinä. Näitä tyytymättömyystekijöitä ovat työaika, työmatka ja työolosuhteet, työtoverit, tehtävänimike ja asema työssä ja palkka. Jos nämä eivät ole kunnossa työntekijä on tyytymätön työhönsä. Vaikka nämä tekijät ovat kuinka hyvin, eivät ne sinällään lisää työtyytyväisyyttä, vaan poistavat tyytymättömyyttä.

Työtyytyväisyyttä sen sijaan lisäävät seuraavat tekijät: työn sisältö, työtehtävät ja mahdollisuus vaikuttaa niihin, työn suunnittelu, vastuu, mahdollisuus kehittää omia taitojaan työssä, uuden oppimisen mahdollisuus ja haasteellisuus.
Ura-ankkurit
Ura-ankkurit liittyvät arvoihin ja vahvuuksiin sekä siihen rooliin, jossa meistä kukin mieluiten työtänsä tekee. Ankkurit ovat Sinulle apuväline, kun mietit mihin työtehtäviin olisit sopivin. 

Ura-ankkuri käsitteen on luonut yhdysvaltalainen Edgar H. Schein. Hänen luokituksessaan ovat seuraavat kahdeksan ura-ankkuria.
Johtajuus
Tämän ankkurin vetämä ihminen haluaa organisoida toisten työtä. Jotkut pitävät johtamisesta vallan ja vaikuttamismahdollisuuksien vuoksi. Jotkut taas haluavat esimiestyöhön ihmissuhdetaitojensa vuoksi.
Ammatillisuus
Ammatillinen ankkuri tuo tyydytystä tekemisen ja osaamisen kautta, eikä niinkään aseman kautta. Tätä ankkuria kutsutaankin käsityöläis- tai insinööriankkuriksi.
Itsenäisyys 
Tämä ankkuri on tyypillinen asiantuntijatehtävissä työskenteleville. He haluavat tehdä työnsä mahdollisimman itsenäisesti.
Luovuus
Luovuusankkuri houkuttelee ihmisiä itsenäisiksi yrittäjiksi ja keksijöiksi. Kokonaisten projektien suunnittelu ja vetäminen voi olla palkitsevaa. Joillekin on tärkeää jättää jälkeensä myös jotain näkyvää. 
Turvallisuus
Tämä ankkuri saattaa vaikuttaa jo koulutuksen valintaan. Työ on lähinnä toimeentulon hankkimista, eikä siinä haluta ottaa haasteita tai suuria riskejä. Turvallisuusorientoitunut haluaa työn, josta pääsee irti työpaikan oven sulkemisen jälkeen.
Palveluhaluisuus 
Tämä ankkuri tulee esille muiden auttamisena ja haluna tehdä hyvää ja yhteiskunnallisesti merkityksellistä työtä. Tätä ankkuria löytyy keskimääräistä enemmän yleishyödyllisistä järjestöistä. Työstä voi tehdä mielekkään myös se, että pääsee tukemaan ja auttamaan työtovereitaan.
Haasteiden hakeminen 
Tämä ankkuri on osittain tullut johtajuusankkurin tilalle. "Itsensä toteuttamisesta" on tullut statusta arvostetumpi asia yhteiskunnassa. Monet haasteiden etsijät ovat urallaan erittäin liikkuvia. Kun yksi työ on opittu, siirrytään kokonaan erilaisiin tehtäviin.
Elämänkokonaistasapainon etsiminen
Tämän ankkurin valitsevan elämässä tilaa pitää olla myös perheelle ja yksityiselämälle työn lisäksi. Työn antoisuus on tärkeää, mutta sisältö voi olla melkein mitä tahansa.

Ura-ankkurit eivät elämän varrella kovin paljon muutu. Poikkeus on turvallisuusankkuri, jonka painoarvo saattaa nousta esimerkiksi silloin, kun perheessä on pieniä lapsia.

Kun yksityiselämässä on paljon paineita, työn toivotaan olevan vakaata ja turvallista. Elämäntilanteen helpottaessa työssä saattaa tulla esiin taas erilaisia ankkureita.

Ammatti-identiteetti
Ammatti-identiteetin kehittymiseksi Sinun on koettava työsi arvokkaaksi ja nähtävä oma työsi osana suurempaa kokonaisuutta. Ammatti-identiteetin kehittymisen kannalta on tärkeää, että Sinulla on tietoinen halu ja pyrkimys kehittyä työssäsi. Jokaisen työntekijän tulisi olla selvillä oman työnsä vaatimuksista ja omasta osaamisestaan, koska työssä onnistumiseen liittyy oleellisesti se, että työn vaatimukset vastaavat työntekijän osaamisen tasoa. Toisaalta on niin, että aina työ ei mahdollista kaikkien osaamisalueittesi käyttöä. Tällöin voit käyttää osaamistasi erilaisissa harrastuksissa ja muussa vapaa-ajantoiminnassa. 
Tehtäviä ja mietittävää työn tekemisen lähtökohdista
Listaa omat työkokemuksesi ja mieti millaiset lähtökohdat kuhunkin työhön Sinulla on ollut? Oletko tehnyt keikkaa tai hoitanut hommia vai oletko luonut uraa?
Seuraavan tehtävän avulla voit tarkastella omia työodotuksiasi:
Anna numero 1 sen asian kohdalle, joka seuraavista asioista on mielestäsi kaikista tärkein asia työssäsi ja anna 10 vähiten tärkeimmän asian kohdalle.
•	Työn jatkuvuus 
•	Työn mielenkiintoisuus 
•	Oikeudenmukainen kohtelu 
•	Hyvät työolosuhteet 
•	Miellyttävät työtoverit 
•	Hyvä palkka 
•	Kykyä vastaava työ 
•	Itsensä toteuttamisen ja kehittämisen mahdollisuudet 
•	Työn itsenäisyys 
•	Esimiehen tuki 
Oman ura-ankkurinsa voi tunnistaa pohtimalla, mistä työn ominaisuudesta suostuisi viimeksi luopumaan.

Urasuunnittelun neliapila
Urasuunnittelun neliapilassa ylhäällä olevassa lehdessä on unelmat, jotka Sinä haluaisit elämässäsi toteuttaa. Niiden ei tarvitse olla työhön liittyviä, mutta koska kaikki elämään liittyvät valinnat vaikuttavat välillisesti myös työuraan, niin unelmien tiedostaminen ohjaa myös työuran valintoja.

Vasemmalla olevassa lehdykässä on menneisyys, josta tähän päivään on tultu. Menneisyyden tarkastelu auttaa ymmärtämään tapahtumia, joita omassa elämässä on ollut. Kuten sanotaan:" Kokemus ei ole sitä, mitä ihmiselle sattuu tai tapahtuu, vaan kokemus on sitä mitä ihminen tekee sille, mitä hänelle sattuu tai tapahtuu." On siis tärkeää tarkastella jo elettyä elämää ja jaksottaa sitä jonkinlaisiin jaksoihin tai päätapahtumiin. 

Alhaalla olevassa neliapilan lehdessä ovat rajoitukset, jotka vaikuttavat omassa elämässä valintoihin nyt ja tulevaisuudessa. Esimerkiksi paikkakuntasidonnaisuus on yksi rajoitus tulevaisuutta suunniteltaessa. Perhesuhteet vaikuttavat luonnollisesti siihen, voinko tehdä omaan uraani liittyviä päätöksiä vain omasta näkökulmastani, vai pitääkö minun ottaa huomioon jotkut mutkin ihmiset omissa valinnoissani. Rajoitukset ovat niitä kehyksiä tai raameja, joiden avulla voin suunnitella omaa elämäänsä ja uraansa. Ne eivät ole urasuunnittelun esteitä, vaan siinä huomioitavia asioita.

Samaan lehdykkään liittyvät myös omat resurssit. Oma osaaminen on tärkein resurssi suoriutua työssään. Resursseina tulee nähdä myös oma sosiaalinen verkosto. Oma perhe tai hyvät ystävät ovat tärkeä työssä jaksamisen keino. Oman sosiaalisen verkoston tarkastelu on myös siksi tärkeää, että sieltä voi löytyä kontakteja työelämään sekä työllistymiseen.

Näiden kolmen lehden avulla saadaan neljäs apilanlehti, joka on tulevaisuus. Tulevaisuutta vartenhan urasuunnittelua tehdään!
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Urasuunnittelun neliapilaan liittyviä tehtäviä
Omien rajoitusten analysointi: Pohdi mitkä asiat rajoittavat työllistymistäsi ja oman uran suunnittelua. Pohdi onko lähipiirissäsi ihmisiä, jotka otat huomioon omia valintoja tehdessäsi. Mieti myös mikä on Sinun työmarkkina-alueesi; onko se koko maailma, Eurooppa, koko Suomi vai jokin pienempi alue Suomessa.

Omat unelmat: Listaa kaksi suurinta unelmaasi työuran suhteen. Perustele sen jälkeen miksi nämä asiat ovat Sinulle tärkeitä. Mieti myös miten toimit tulevaisuudessa, jotta unelmasi voisivat toteutua.

Oman sosiaalisen verkoston tarkastelu: Kuvittele itsesi ympyrän keskelle. Mieti keitä ovat läheiset ihmiset ja aseta heidät mielessäsi itsesi lähelle. Seuraavaksi pohdi hyvät ystävät ja sukulaiset. Mieti ketkä ovat Sinulle merkityksellisiä henkilöitä. Kuinka usein tapaat heitä ja mistä yleensä puhutte tavatessanne? Seuraavaksi tulevat työ- ja opiskelutoverit ja muut tutut. Mieti vielä olisiko sinulle työllistymisessä hyötyä joitakin näistä ihmissuhteista. Työskenteleekö joku heistä sellaisessa yrityksessä, johon olisit halukas pääsemään töihin.

10. Tartu härkää sarvista -työn hakuun!
Ansioluettelon eli cv:n tekeminen
Ansioluettelo eli cv (curriculum vitae) on työnhaun asiakirjoista tärkein käyntikorttisi mahdolliselle tulevalle työnantajalle. Siksi sen laatimiseen kannattaa kiinnittää huomiota. Mitään varsinaista määrämuotoa ansioluettelolla ei ole, paitsi se, että Euroopan Unioni on juuri antanut suosituksensa yhteiseurooppalaisesta cv:stä, jonka tarkoituksena on helpottaa ulkomaantyönhakua sekä lisätä vertailtavuutta eri maista tulevien työnhakijoiden ansioluetteloiden välillä. 

Euroopan unionin cv-suositukset Internetissä:
http://cedefop.eu.int/transparency/cv.asp

Erilaisia cv-malleja
Koulutus- ja työhistoriaan perustuvan cv:n laatiminen
Laita vasempaan yläkulmaan henkilötietosi. Kopioi nämä tiedot myös cv:n kaikille seuraavillekin sivuille. Voit asetella omat yhteystietosi myös keskelle sivun yläreunaa.

Laita oma etunimesi ja sukunimesi ensimmäiselle riville. Voit laittaa syntymäaikasi joko nimesi perään tai seuraavalle riville sulkuihin. Henkilö- eli sosiaaliturvatunnusosaa ei tarvitse laittaa. Laita seuraavaksi katuosoitteesi ja seuraavalle riville postiosoitteesi. Seuraavalle riville tulee puhelinnumerosi ja sen alapuolelle sähköpostiosoitteesi.
1.Suoritetut tutkinnot ja muu koulutus
Laita aina viimeisin tutkinto tai ilmoituksessa vaadittu tutkinto ensimmäisenä.

Laita tutkinnon nimi ja suoritusvuosi.

Voit yhdistellä lyhyempiä koulutuksia ja kursseja yhteen, ja kertoa otsikolla, mihin ne liittyvät. Esimerkiksi: "atk -koulutukset"

Laita tutkintojen lisäksi suoritetut kielikoulutukset omaksi kappaleekseen.
2.Työkokemus
Työkokemuksesi voit aloittaa joko viimeisimmästä tai ilmoituksessa vaaditusta työkokemuksesta. Aloita tehtävänimikkeellä ja laita sitten vuodet tai työsuhteen kestoaika ja viimeisenä organisaatio eli työnantaja. Jos työkokemustasi on yli kaksi vuotta jossakin työpaikassa, riittää kun laitat aloitus- ja lopetusvuodet. Lyhyemmät työsuhteet tulee laittaa aloitus- ja lopetuspäivämäärinä tai ilmoittamalla kuukaudet. Lyhyet työsuhteet (keikkatyöt, sijaisuudet) voidaan niputtaa yhteen, vaikka eivät olisikaan saman työnantajan palveluksessa. Esimerkiksi "atk-ohjaustehtäviä kahden vuoden aikana eri järjestöjen palveluksessa". Älä unohda työharjoittelujasi, joita olet suorittanut joko koulutuksiisi liittyen tai työkokeiluina. Laita nämä työkokemuksen kohdalle esimerkiksi: "Työharjoittelija, mikrotukihenkilö, 3 kuukautta keväällä 2000 Espoon kaupungin sosiaali- ja terveysvirastossa".

Elämänkulkuun rakennettu cv
Omasta elämänkulusta kertova cv erottuu yleensä muiden hakijoiden papereista. Tämäntyyppisen cv:n kirjoittaminen on suositeltavaa silloin, jos työkokemusta on erittäin vähän tai elämässä on muuten tapahtunut asioita, jotka selittävät omaa työhistoriaa. Esimerkiksi tutkinnon keskeneräisyydestä tai vammaisuudestaan voi halutessaan luontevasti kertoa tällaisessa cv:ssä. Elämänkulkuun perustuva cv antaa kokonaiskuvan hakijasta ja herättää mielenkiintoa hakijan persoonaa kohtaan. 

Aloita cv:n suunnittelu jaksottamalla oma elämäsi erilaisiin vaiheisiin eli ajanjaksoihin. Näitä jaksoja voivat olla esimerkiksi:
•	Ikään perustuvina: lapsuus, nuoruus, aikuisuus 
•	Koulutukseen perustuvina jaksoina: peruskouluikä, ammatilliset opinnot, täydennyskoulutus, muu koulutus, kielikoulutus 
Työkokemustaan voi jaksottaa esimerkiksi: opiskelun ohella työskentely, valmistumisen jälkeinen työkokemus, muun alan työkokemus
Lapsuus
Lapsuuden kertomisen voi aloittaa kertomalla missä on syntynyt, mutta erityisesti millaiseen perheeseen on syntynyt. Perheenkokoa voi kuvata lapsien lukumäärällä; onko ainoa lapsi tai kuopus. Liian kauan ei kannata lapsuudessaan viipyä, vaan sieltä kannattaa nopeasti tulla aikuisuuteen, sillä työnantaja palkkaa työhön aina aikuisen henkilön. 

Menetyksistään ja niistä selviytymisestä kannattaa kertoa jotakin, sillä ne antavat kuvan elämänkokemusta omaavasta hakijasta, joka seisoo omilla jaloillaan. Menetyksiähän ovat esimerkiksi läheisten ihmisten kuolemat. Omista sairastumisistaan ja vammautumisistaan lapsuudessaan voi kertoa tässä kohdin. Liian pitkää sairauskertomusta ei kuitenkaan kannata tehdä, sillä työnantaja haluaa palkata työkykyisen työntekijän. Huomio ei tule kiinnittyä sairauksiin ja rajoitteisiin, vaan työ- ja toimintakykyisyyteen. Näön menetykseen sopeutuminen ja siitä oikealla tavalla kertominen voi olla eduksikin työnhaussa, sillä tällaiset asiat luovat mielikuvan pystyvästä ja sitkeästä hakijasta.

Jos on lapsuudessaan asunut ulkomailla tai usein muuttanut uusille paikkakunnille, voi näitä kokemuksiaan korostaa sopeutumiskyvyn kehittymisen perustaksi. 

Omat haaveet ja unelmat lapsuudessa saattavat olla oikeita vetoomuksia arvioitaessa motivoituneisuutta työtehtävään. Vältä kuitenkin liikaa korostamasta omia unelmiasi, jos ne eivät ole oikeassa suunnassa nykyiseen toimintaasi. Jos haaveilit lentokapteenin ammatista ja sokeutesi vuoksi et ole siihen pystynyt, niin työnantajia kiinnostaa se, millaista kompensaatiota olet unelmaasi tehnyt. Oletko halunnut kuitenkin johonkin lentoliikenteeseen liittyvään tehtävään, vai harrastatko lentomatkailua mieluusti ja niin edelleen.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Nuoruus
Nuoruuteen liittyy identiteetin ja persoonallisuuden kehittyminen. Myös harrastukset ja niissä kehittyminen ovat osa nuoruuteen liittyvää toimintaa. Osaamisen kehittyminen tapahtuu usein harrastusten kautta, siksi ne voivat hyvin olla cv:ssä esillä. Myös omia vuorovaikutustaitojaan voi perustella kehittäneensä ystävyyssuhteissa, jotka ovat tärkeitä nuorena. Menetyksistään ja ennen kaikkea niistä selviytymisestään voi kertoa kuten jo lapsuuden käsittelyn kohdalla on todettu, samoin kuin unelmistaan.

Nykyisin korostetaan elinikäistä oppimista työelämässä. Omaa opiskelumenestystään ei kannata kovin paljon korostaa, vaikka olisikin esimerkiksi kirjoittanut aikanaan hyvät ylioppilaspaperit. Työnantajaa eivät kiinnosta niinkään kouluarvosanat, vaan kykysi oppia työssä tarvittavia asioita. Sen vuoksi kannattaa korostaa opiskelumotivaatiota ja innostusta oppia uutta. Jos omat koulutodistukset eivät ole täynnä hyviä arvosanoja, ei sitä tarvitse ottaa esille cv:ssä, koska nykyisin ei liitetä todistusjäljennöksiä mukaan hakemuksiin. Voit todeta, esimerkiksi, että nuorena ei koulunkäynti kiinnostanut, koska olet toiminnan ihminen ja opit parhaiten tekemällä.

Voit kysyä, että kun pidät itseäsi vielä nuorena, niin täytyykö Sinun kirjoittaa aikuisuudesta ja mitä siitä kirjoittaisit. Muista kuitenkin, että työnantaja ottaa töihin vastuullisia nuoria aikuisia tai aikuisia ja siksi on selvää, että hakijan on koettava olevansa aikuinen, vaikkakin nuori aikuinen iältään. 
Nykyisyys
Nykyinen elämätilanne on lähtökohtana aikuisuuden käsittelylle. Koulutus-, työ- ja elämänhistoriaansa voi tarkastella nykyisestä toiminnastaan käsin. Usein omassa koulutushistoriassaan hakija kertoo ensin opiskelleensa yhden ammatin ja sitten ammatin aivan toiselta alalta. Hakemuksissakin näkee usein tekstejä kuten esimerkiksi; "sitten lähdin opiskelemaan jotain aivan muuta". Yhtäläisyyksiä ja yhteenkuuluvuuksia omissa koulutuksissaan kannattaa korostaa mieluummin kuin eroavaisuuksia, koska eroavaisuuksia korostavasta henkilöstä työnantajalle voi tulla tunne, että tämä työkin olisi taas aivan jotain muuta, mitä haluaa vain kokeilla. Eri alojen koulutukset antavat laaja-alaisemman osaamisen, eivätkä ole mitenkään toisiaan poissulkevia. Omassa urasuunnittelussa onkin tärkeää löytää punainen lanka omien työ- ja koulutusvalintojen välille. Se, että on opiskellut kahdelta eri alalta tutkinnon, ei tarkoita välttämättä, että toinen niistä olisi nk. väärä valinta. Molemmissa opinnoissa voi olla yhteisiä tekijöitä, jotka esimerkiksi osaamisen kannalta ovat merkityksellisiä.

Työelämätuntemus on hyvin tärkeä hakijan ominaisuus, jota tulisi korostaa cv:ssä. Työelämätuntemusta voi hankkia muun muassa työharjoittelujen ja työkokeilujen avulla. Aina hankitun työkokemuksen ei tarvitse olla palkkatyössä, sillä jostainhan sen kokemuksen hankkiminen on aloitettava. Omien valintojen perusteluja tulisi cv:ssä olla, koska muutoin kirjavasta työkokemuksesta voi tulla kuva, että ihminen ajelehtii paikasta toiseen, ilman päämäärää. On siis hyvä kirjoittaa esimerkiksi, että "vaihdoin alaa sillä...", "halusin opiskella uutta, koska...".

Omista tulevaisuuden suunnitelmistaan cv:ssä ei kannata kovinkaan paljon kertoa, varsinkin jos ne tähtäävät muualle kuin haettava työ on. Tulevaisuuden suunnitelmistaan voi kertoa sitten kun saa työpaikan. Yleensä esimiehen kanssa vuosittain käytävissä henkilösuhdekeskusteluissa voi tuoda esille omia urakehitykseensä liittyviä suunnitelmiaan, mutta työpaikan hakuvaiheessa kannattaa siis keskittyä vain ja ainoastaan lunastamaan tuo kyseinen työtehtävä itselleen muiden hakijoiden joukosta.

Osaamisalueisiin jaettu cv
Osaamiseen perustuva cv painottaa osaamista ja urakehitystä. Vaikka Sinusta tuntuisikin, ettei Sinulla ole vielä paljon osaamista, niin oman osaamisen esille tuominen on kuitenkin ainoa tapa saada työnantaja vakuuttuneeksi. Kun Sinä itse osaat kertoa vakuuttavasti osaamisestasi, alkavat siihen uskoa muutkin. Muista kuitenkin, että kaikki mitä sanot täytyy perustella, ja on voitava todistaa käytännössä. 

Osaamis- ja taitoalueita ovat yleistaidot, ammattitaidot, asiakastyössä tarvittavat taidot, johtamis- ja ohjaamis- ja tiimityötaidot, ilmoituksessa vaaditut taidot, erityisosaaminen.
Yleistaidot
Kielitaito kannattaa kuvata kolmella tasolla; puhuminen, kirjoittaminen ja lukeminen, sillä 

kielen ymmärtäminen ja tuottaminen eivät ole välttämättä lähelläkään samaa tasoa.

Atk-taidot sisältävät käyttöjärjestelmät ja ohjelmistot, joita hallitset ja joihin olet perehtynyt. 
Ammattitaidot
Nämä muodostuvat kunkin alan omasta osaamisesta ja yleisistä ammatillisista valmiuksista. Ammatillisia taitoja ovat:
•	ongelmien ratkaisutaidot 
•	arviointitaidot 
•	ajattelutaidot (suunnittelu, tavoitteellisuus) 
•	oppimiskyky ja oppimistyyli 
Asiakastyössä tarvittavat taidot
•	vuorovaikutustaidot 
•	sosiaaliset taidot (esim. suhteiden luominen) 
•	tiedonhankintamenetelmät (tietyn atk-järjestelmän hallinta tai haastattelutaidot) 
•	asiakastyön menetelmät 
•	myyntitaidot 
Johtamis-, ohjaamis- ja ryhmänjäsenyystaidot
•	vastuunottokyky 
•	valmentavuustaidot 
•	motivointi ja kannustaminen 
•	ryhmän ohjaamisen taidot 
•	tiimityötaidot 
•	oma-aloitteisuus 
Erityisosaaminen
Tämä on osaamista, joka on enemmän kuin yleiset taidot, ja eikä se sisälly yleisimpiin ammattitaitoihin. Näitä taitoja ovat erikoisten tai hyvin monien kielten hallinta sekä kielen ja kulttuurin syvällisempi tuntemus. Atk-taidoissa erityistaito on pitkälle erikoistunutta osaamista. Erilaiset terapiamenetelmät tai jokin lisäkoulutuksen tuottama pätevyys ovat myös erityisosaamista, esimerkiksi työnohjaaja, kauppakamarin hyväksymä tilimies.

Työpaikkailmoitukseen räätälöity cv
Kun vastaat työpaikkailmoitukseen, niin kerro itsestäsi mieluummin hakemuksessa ja työpaikkahaastattelussa kuin cv:ssä. Jos laitat työpaikkailmoitukseen räätälöityyn cv:n persoonallisuuden piirteitä, niin kuvaa niitä toiminnan kautta eli miten ne ilmenevät Sinussa. Vältä toistamasta ilmoituksessa olleita adjektiiveja esimerkiksi "ulospäinsuuntautunut", "oma-aloitteinen". Korvaa sanat esimerkiksi "kyky luoda kontakteja", "tartun ripeästi toimeen".

Työpaikkailmoituksessa vaaditut taidot laitetaan cv:n otsikoiksi, kuten esimerkiksi
•	Projektiosaaminen 
•	Tiimityötaidot 
•	Kielitaitovaatimukset 
•	Atk-taidot 
Persoonallisuuden piirteet
Kerro projektiosaamisestasi siten, että kerrot millaisissa projekteissa olet ollut mukana, ja mitä olet tehnyt niissä. Tiimityötaidoista voit vakuuttaa lukijaa kertomalla, missä kaikkialla olet toiminut tiimissä (työssä, opiskelussa, harrastuksissa). Kielitaidosta on oltava konkreettista näyttöä, joko kielitutkinnon todistus tai opintoihin liittyvät suoritukset sekä näyttöä siitä, missä olet käyttänyt vieraita kieliä (työssä, harrastuksissa jne.). Atk-taidoista koulutuksen ja työkokemuksen lisäksi kannattaa kertoa harrastuneisuus tietotekniikkaan.

Työhakemuksen rakentaminen
Kysyntälähtöinen työnhakutilanne tarkoittaa tilannetta, jossa avoinna olevaan työpaikkaan haetaan työntekijää. Työpaikkailmoitukset ovat viestejä yrityksen tarpeista ratkaista ongelmiaan palkkaamalla uusia työntekijöitä. Vastaavasti työhakemus on hakijan ehdotus yrityksen ongelmanratkaisuun.

Hakemuskirjeiden kirjoittaminen on hankalaa, sillä jokainen työnantaja lukee hakemuksia omalla tavallaan ja arvostaa eri asioita. Muista, että hakemuksen tärkein tavoite on auttaa Sinut pääsemään haastatteluun. Siksi hakemuksen laatimiseen kannattaa käyttää aikaa. 

Hakemuskirjeissä näkee suoraan erilaisista oppaista lainattuja fraaseja, jotka pistävät ainakin kokeneemman rekrytoijan silmään liian kliseisinä. "Olen joustava ja ulospäinsuuntautunut" alkaa olla sellaisenaan liian käytetty ilmaisu. Laadi teksti siten, että kerrot lukijalle miten joustavuus ja ulospäin suuntautuneisuus Sinussa ilmenee. Toinen valmiiden lauseiden ongelma on se, että ne eivät välttämättä sovi siihen organisaatiokulttuuriin, johon ollaan hakemassa. On tärkeää käyttää hakemuksessa organisaation omia käsitteitä ja "puhua samaa kieltä" kuin organisaation rekrytoijat. Hanki ilmoituksen lisäksi tietoa yrityksestä tai organisaatiosta, johon laitat hakemuksen, tällöin saat selville heidän tapaansa ilmaista asioita. 

Hakemuksen voi lähettää joko postitse tai sähköisesti lähetettävässä muodossa ja kumpaakin koskee samat asettelut ja ohjeet. Näin ollen sähköpostilla lähetettävä hakemus kannattaa olla liitetiedostona, viestinä lähetetyssä hakemuksessa saattavat asetukset muuttua. Älä toista oman cv:n asioita hakemuskirjeessä, vaan pyri antamaan hakemuksessa sellaista tietoa, joka ansioluetteloa lukemalla ei aukene. Tärkeintä on tuoda esille omat vahvuutensa ja motivaationsa tehtävää ajatellen.

Työpaikkailmoituksen lukutaito
Työpaikkailmoitus kannattaa aina lukea huolellisesti ennen hakemuskirjeen kirjoittamisen aloittamista. Ilmoituksesta saat perustan omalle hakemustekstillesi.

Ilmoituksen yläreunassa tai alussa olevasta tekstistä löydät vastauksia seuraaviin kysymyksiin:
•	Mikä yritys tai yhteisö hakee työntekijää? 
•	Missä yrityksen toiminta sijaitsee? 
•	Onko yrityksellä useampia toimipisteitä tai kuuluko yritys johonkin suurempaan konserniin? 
•	Millä toimialalla yritys toimii? 
•	Mikä on yrityksen henkilöstön määrä? 
•	Muuta informaatiota yrityksestä, esimerkiksi yrityksen keskeiset toimintaperiaatteet. 
Seuraavaksi saat selville tiedot haettavasta tehtävästä.
•	Mihin yksikköön ryhmään tai osastolle haetaan uutta työntekijää? 
•	Tehtävänimike, joka tulee lukea tarkasti, koska se tulee olla hakemuksessa juuri samanlaisena. 
•	Millaisiin tehtäviin uutta työntekijää haetaan? Itsenäisiin tehtäviin vai tiimityöhön? 
Ilmoituksesta käy selville myös, minkälaiseen työsuhteeseen työntekijää haetaan:
•	äitiysloman sijaiseksi, määräaikaisiin tehtäviin vai vakituiseen työsuhteeseen 
Tähän mennessä olet saanut selville ketä haetaan ja minne sekä millaisiin tehtäviin.

Seuraavaksi saat selville
•	Millaista henkilöä haetaan? Mitä työntekijältä edellytetään? Näitä ovat tavallisesti luonteenpiirteet; joustavuus, oma-aloitteisuus, kiireiseenkin työtahtiin tottunut jne. Koulutuksesta sanotaan yleensä vähimmäisedellytys ja muu eduksi oleva koulutus. 
•	Millaista työkokemusta edellytetään tai toivotaan? 
•	Mitä luetaan eduksi tai toivotaan? 
•	Jos tehtävä edellyttää kielitaitoa, se sanotaan aina ilmoituksessa. 
•	Atk -taidoista kerrotaan käyttöjärjestelmät ja ohjelmat, joita hallintaa työssä odotetaan. 
•	Muita edellytyksiä voivat olla jokin erityisosaaminen, kuten terapiamenetelmän hallitseminen ja järjestöihin voidaan edellyttää järjestön toiminnan tuntemusta. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Lisäansioiksi luettavat asiat
Näitä voivat olla vaadittavan kielitaidon lisäksi oleva kielitaito tai jonkun tietojärjestelmän tuntemus. Jos arvostetaan esimerkiksi jämäkkää otetta työhön, tulee hakemuksessa perustella oma työhön asennoituminen.

Yleensä ilmoituksessa mainitaan myös se mitä työnantaja tarjoaa tai lupaa, esimerkiksi palkkaus, luontoisedut, mukava työilmapiiri.
Kertaa vielä ilmoituksessa olevat asiat, ja tee itsellesi muistilista hakemuksen kirjoittamista varten
•	Mitä edellytetään? 
•	Mitä luetaan eduksi? 
•	Mitä tarjotaan? 
•	Miten haetaan? 
•	Keneltä tai mistä voi saada lisätietoja? 

Hakemuskirjeen kirjoittaminen
Hakemuskirje on rakenteeltaan yleensä kolmesta viiteen kappaleen pituinen ja se mahtuu yhdelle A4-kokoiselle paperille. Asettelussa on hyvä muistaa, että kyse on hyvin jäsennellystä kirjeestä, jonka kappaleet eivät ole kovin pitkiä. Hakemuksen ulkonäön tulee olla aina siisti ja tekstin hyvin aseteltu. 

Sähköisessä hakemuksessa asetteluihin ei aina itse pääse vaikuttamaan, mutta lukija kyllä huomaa milloin tulostus on sotkenut asettelut ja milloin ne ovat alunperinkin olleet sekaisin. Pyydä näkevältä henkilöltä apua hakemuksen asettelujen tarkistamisessa. Jotkut suosittelevat värillisen tai muuten persoonallisen paperin käyttöä hakemuskirjeissä, sekä kuvan liittämistä mukaan. Suuressa hakemuspinossa tyylikkäästi valittu sävytetty paperi voi kiinnittää positiivista huomiota. 
Omat tiedot
Paperin vasempaan yläkulmaan kirjoitetaan hakijan tiedot:
•	Etunimi, sukunimi 
•	Katuosoite 
•	Postinumero ja postitoimipaikka 
•	Puhelinnumero 
•	Sähköpostiosoite 
Kirjoita oma nimesi ja neljän tabulaattoripainalluksen jälkeen kirjoita isoilla kirjaimilla hakemus. Hakemus on asiakirjan nimi. Kirjoita sen jälkeen seuraaville riveille osoite-, puhelin- ja sähköpostitiedot. Viimeisen tiedon jälkeen paina tabulaattoria jälleen neljä kertaa ja laita päiväys. Sen päivän päivämäärä, jona postitat hakemuksen. Päiväys tulee siis samalle kohtaa kuin asiakirjan nimi.

Jätä omien tietojesi jälkeen kolme tyhjää riviä.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Vastaanottajan tiedot
Vastaanottajan tiedot sanotaan ilmoituksessa, lue ne sieltä tarkasti.

Jos hakemus pyydetään osoittamaan jollekin henkilölle, niin hänen nimensä tulee laittaa ensimmäiseksi ja vasta sen jälkeen yrityksen nimi. Yrityksen nimi laitetaan sellaisena kuin se on ilmoitettu. Laita ilmoituksessa oleva osoite, joskus katuosoitteen tilalla voi olla postilokero. Sitten postinumero ja postitoimipaikka

Tämän jälkeen kolme tyhjää riviä
Viiterivi
Viiterivillä viitataan mistä hakemus on luettu, esimerkiksi: Helsingin Sanomat 10.12.2002 tai www.mol.fi

Viiterivin jälkeen tulee kaksi tyhjää riviä
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Hakemuksen otsikko
Kirjoita ilmoituksessa ollut tehtävänimike otsikoksi isoilla kirjaimilla tai lihavoituna.

Tehtävänimikkeen jälkeen jätä kolme riviväliä ja paina tabulaattoria kaksi kertaa.
Hakemuksen ensimmäinen kappale
Varsinainen hakemusteksti alkaa tästä.

Hakemuksen aloituskappaleessa herätetään lukijan kiinnostus. Aloituskappale toimii myös alkutervehdyksenä. Kerro miksi haet juuri tätä tehtävää ja tuo esille oma kiinnostuksesi tehtävää ja yritystä kohtaan. Ensimmäisessä kappaleessa syntyy mielikuva Sinusta, siksi on tärkeää miettiä mitä kertoa itsestä ensimmäiseksi. Ikä, sukupuoli tai perhesuhteet? Koulutus, ammatti vai persoonallisuuden piirteitä?
Seuraavaksi esimerkkejä erilaisista aloituksista hakemuksiin: Etsitään lähihoitajaa vanhustyöhön
Esimerkki 1, jossa kerrotaan ikä ja sukupuoli ensimmäisenä
Olen 22 -vuotias nuori nainen Espoosta. Opiskelin lähihoitajaksi Arlainstituutissa. Valmistuin keväällä 2000. Sen jälkeen olen ollut hoitajana vanhainkoti Hopeassa.
Esimerkki 2, jossa aloitetaan iällä ja ammatilla
Olen 22 -vuotias lähihoitaja Espoosta. Valmistuin Arlainstituutista keväällä 2000. Sen jälkeen menin hoitajaksi vanhainkoti Hopeaan.
Esimerkki 3, jossa tuodaan ammatillinen osaaminen ensimmäisenä esille.
Olen vanhustyöhön perehtynyt lähihoitaja Espoosta. Nuoresta iästäni huolimatta olen ehtinyt työskennellä vanhustyössä yli kaksi vuotta. Kiinnostuin vanhustyöstä jo opiskeluaikana Arlainstituutissa. Suoritin lähihoitajaopinnoissani kaksi työharjoittelua vanhusten parissa. Valmistumisen jälkeen olen työskennellyt hoitajana vanhainkoti Hopeassa.
Esimerkkejä vastaavasti kaupan alalta: Etsitään taloushallinnon merkonomia S-ryhmään
Esimerkki 1
Olen 32-vuotias kahden lapsen äiti Helsingistä. Olen ns. alanvaihtaja. Aikaisemmalta koulutukseltani olen ravintolakokki. Sairastuin diabetekseen ja näköni heikennyttyä aloin opiskella uutta ammattia Arlainstituutissa. Valmistuin taloushallinnon merkonomiksi keväällä 2001. Sen jälkeen olen ollut toimistotyöntekijänä Wihuri Oy:ssä, jossa hoidan laskutukseen liittyviä tehtäviä. Tarvitsen apuvälineitä tietokoneella työskennellessäni.
Esimerkki 2
Olen 32-vuotias entinen ravintolakokki ja nykyisin merkonomi. Opiskelin Arlainstituutissa taloushallinnon merkonomiksi, koska diabeteksen vuoksi näköni heikkeni, enkä voinut tehdä enää ravintolakokin työtä. Valmistuin keväällä 2001, jonka jälkeen olen toiminut laskutus- ja toimistotehtävissä Wihuri Oy:ssä. Käytän apuvälineitä tietokoneella työskennellessäni.
Esimerkki 3
Olen 32-vuotias taloushallinnon ammattilainen Helsingistä.

Nykyisessä työssäni hoidan itsenäisesti Wihuri Oy:n laskutuksen ja toimistorutiinit. Olen erittäin innostunut taloushallinnon tehtävistä ja minulla on myös uunituore koulutuskin alalta. Valmistuin viime keväänä taloushallinnon merkonomiksi Arlainstituutista. Minulla on pitkä työura ravintola-alalta kokin ja viinikassan tehtävistä. Tunnen erittäin hyvin elintarvike- ja ravintola -alaa. Talousasiat olivat keskeisiä työtehtäviäni myös ravintolatyössä. Halusin kehittyä ja hankkia ammatin, jossa voin työskennellä tietokonetta käyttäen, sillä hyödynnän tietokoneeseen kytkettyä apuvälinettä näköni tueksi.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Millaisesta aloituksesta itse pidit eniten?
Miten näissä aloituksissa kerrottiin mielestäsi hakijan näkövammaisuudesta? Mieti kerrotko itse näkövammasta hakemuksessa vai vasta mahdollisessa haastattelussa.
Hakemuksen toinen kappale
Hakemuksen toisessa kappaleessa perustellaan omaa osaamista. 

Mieti mitä ilmoituksessa sanottiin edellytyksistä, sillä nyt Sinun tulisi vastata siihen, miten nämä edellytykset täyttyvät Sinun kohdallasi. Jos Sinulla ei ole aivan vaadittavaa koulutusta, niin kirjoita mistä olen hankkinut vastaavat tiedot; esimerkiksi työkokemuksen tai harrastusten kautta. Kerro mistä vaadittava työkokemus on hankittu sekä se millaista muuta eduksi luettavaa osaamista Sinulla on. 

Käytä toiminnallisia verbejä kuvaamaan työkokemustasi, kuten "olen vastannut", "neuvotellut", "myynyt", "selvittänyt", "järjestänyt", "koonnut", jne. Vältä käyttämästä olla-verbiä, sillä se antaa passiivisen vaikutelman, esimerkiksi "Kesällä 2000 olin toimistotyöntekijänä, jossa käytin Microsoft Wordia." Aktiivisempi ilmaisu olisi esimerkiksi "Kesällä 2000 työskentelin toimistotyössä käyttäen Microsoft Wordia työvälineenä päivittäin".

Ole tarkkana hakemuksen kielestä, sillä voit antaa epämääräisen vaikutelman itsestäsi huolimattomalla kielellä. Tässä muutamia esimerkkejä:
•	"Luonteeltani olen luotettava ja rehti tyttönen". Sana "tyttönen" ei anna aikuisen hakijan vaikutelmaa, korvaa "tyttönen" esimerkiksi sanalla "työntekijä". 
•	"Pidän mahdottoman paljon lasten ohjaamisesta sekä myös asiakaspalvelusta". 
•	"Mahdottoman paljon" on puhekieltä, eikä se ole hyvää kirjoitettua kieltä. 
•	"Opintojeni ohessa teen keikkaa vanhusten palvelukodissa". Sana "keikkaa" johtaa epämääräiseen mielikuvaan, joten esimerkiksi "sijaisuuksia" on parempi ilmaisu. 
•	"Olen tottunut asiakaspalvelija, joten en menetä hermojani helposti, ja osaan tulla hyvin toimeen vaikeidenkin asiakkaiden kanssa". Tämän voi muuttaa esimerkiksi muotoon: "Olen kärsivällinen asiakaspalvelija, joka on tottunut vaikeidenkin asiakkaiden kanssa toimimiseen". 
Iän epämääräinen ilmaisu ei anna hyvää kuvaa hakijasta. Jos hakemuksessa lukee "olen iältäni kolmenkymmenen hyvällä puolella", niin lukijalle tulee mielikuva neljääkymmentä lähestyvästä hakijasta, joka ei haluaisi olla niin vanha kuin on. Jos kirjoitat; "olen nuori 32-vuotias urheiluhieroja Helsingistä", niin sana "nuori" on ristiriidassa iän kanssa. 

Mieti onko iästäsi hyötyä työpaikkaa hakiessa? Mikäli siitä on, silloin se kannattaa tuoda esille hakemuksessa. Muutoin se selviää cv:stä.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Hakemuksen kolmas kappale
Päätöskappaleessa vakuutetaan lukijaa, ja osoitetaan oma ylivertaisuus perustelemalla. Päätöskappaleessa Sinun kannattaa kuvailla millainen olet luonteeltasi tai millainen työntekijä olet. Esimerkiksi:

"Työskentelen mielelläni ryhmässä, mutta myös itsenäinen työskentely on minulle tuttua". "Arvostan avointa palautetta ja mahdollisuutta ilmaista myös omia mielipiteitäni."

"Olen otteissani ripeä ja tartun mielelläni uusiin avautuviin mahdollisuuksiin ja haasteisiin."

Hakemuksen lukija etsii aina vastausta kysymyksiin: 
•	Miksi tämä hakija kannattaisi valita? 
•	Olisitko tämä hakija hyvä avoinna olevaan tehtävään? 
•	Miten hakija poikkeaa edukseen muista hakijoista? 
Eli hakemuksesta tulisi ilmetä selkeästi Sinun pätevyytesi ja sopivuutesi sekä motivoituneisuutesi tehtävään. Tällöin hakemuksen lukija saa vastauksen noihin edellä mainittuihin kysymyksiinsä.
Palkkatoivomus täytyy laittaa, mikäli sitä pyydetään ilmoituksessa. Palkkatoivomuksen esittäminen ilman jonkinlaista tietoa alan palkoista on lähes mahdotonta. Voit ottaa selville suuntaa antavia lukuja tehtävänimikkeiden tai toimialojen mukaisista keskipalkoista Tilastokeskuksesta tai ammattiliitoista. Muista kuitenkin, että keskipalkat ovat keskiarvoja, eivätkä palkkoja, joita aloitteleville yleensä maksetaan. Palkkatoivomuksesi tulisi perustua johonkin, kuten koulutukseen, työkokemukseen tai nykyisen työtehtäväsi palkkaukseen. Turvallisin vaihtoehto on laittaa palkkatoivomus euromääräisenä haarukkana, jossa alimman luvun muodostaa palkka, jolla olet valmis vastaanottamaan työn, ja yläluvun toivepalkkasi. Palkkatoivomuksessa ei tulisi olla liian suurta vaihteluväliä, kuten 1000-2000 euroa. Sopiva vaihteluväli on noin 300-500 euroa.

Lopuksi vielä ilmaistaan kiinnostus tavata haastattelun merkeissä, ja se miten olet tavoitettavissa parhaiten lähiviikkoina, joko puhelimitse tai sähköpostitse. Älä mainitse erikseen aikoja jolloin et ole tavoitettavissa, sillä silloin voi tulla mielikuva vaikeasti tavoitettavasta hakijasta, jota ei kannata edes yrittää tavoittaa.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Hakemuksen päättäminen
Hakemus päätetään lopputervehdykseen tai loppusanoihin, esimerkiksi:

"Ystävällisin terveisin ja innolla yhteydenottoanne odottaen."

"Kunnioittavasti" on hieman virallinen, mutta tiettyihin paikkoihin haettaessa edelleen käyttökelpoinen.

Laita vähintään kolme riviväliä ennen nimen selvennystä omaa allekirjoitustasi varten.

Sähköisesti laitettavaa hakemusta ei allekirjoiteta, mutta kirjeessä lähetetty hakemus tulee aina allekirjoittaa.
Suosittelija
Suosittelijoita käytetään hakemuksissa jonkin verran, mutta tässä on omat riskinsä. Mieti tarkkaan olisiko Sinulle hyötyä siitä, joku kertoisi Sinusta jo ennen haastattelua. Jos suosittelija tietämättään sanookin jotakin sellaista, joka tulkitaan negatiiviseksi asiaksi, voi koko haastatteluun pääsy pysähtyä suosittelijan lausuntoon. Mieti myös tarkasti ketkä olisivat parhaita suosittelijoita. Ystävät eivät ole työelämässä asianmukaisia suosittelijoita, sillä työnantaja soittaa suosittelijalle varmistaakseen pätevyyttäsi ja sopivuuttasi työhön ja työtehtäviin. Entiset esimiehet tai työtoveritkaan eivät ole välttämättä niitä, joilta kannattaa kysyä, sillä heillä ei ole juuri tämänhetkistä näkemystä Sinusta. Nykyiseen työpaikkaasi soittaminen olisi paras tae osaamisestasi, mutta jos haluat pitää työnhakusi omana tietonasi, niin nykyisen esimiehen käyttö suosittelijana ei liene viisasta. Joskus parhaiksi suosittelijoiksi ajatellaan entisiä opettajia. Muista kuitenkin, että opettaja tuntee kyllä sen millainen oppija olet, mutta ei millainen työntekijä olet. Opiskelustasi saattaa olla kulunut jo vuosia, joten opettajalla ei ole ajan tasalla olevia tietoja Sinusta. Omien luottamustoimien kautta voi löytyä joku suosittelija, mutta täytyy muistaa, että esimerkiksi järjestötoiminnassa tarvittavat edunvalvontataidot, eivät ole välttämättä keskeisiä työssä tarvittavia taitoja.

Jos Sinulla on joku, jonka haluaisit suosittelijaksi, niin varmistu, että hän haluaa todella olla suosittelijasi, ja päättäkää yhdessä asioista, joita suosittelussa käytetään. Jos käytät hakemuksessa suosittelijoita, niin laita heidän nimensä ja yhteystietonsa lopputervehdyksen jälkeen.
Hakemuksen liitteet
Nykyisin hakemuksen liitteenä pyydetään yleensä vain cv eli ansioluettelo. Aikaisemmin lähetettiin valokopiot todistuksista, mutta nykyisin niitä pyydetään vasta haastatteluun.

Tarkista aina ilmoituksesta mitä hakemukseen pyydetään liittämään.

Oman osaamisen analysointi
Oman osaamisen arvioinnista ja sen selkiyttämisestä itselleen on puhuttu tässä oppaassa eri yhteyksissä. Siihen on syynä se, että tämän asian tärkeyttä työn hakemisessa ei voi liikaa korostaa. Osaaminen on se mihin työnantaja huomionsa ensisijaisesti kiinnittää, ja siksi se on se osa-alue, johon Sinun tulee ensisijaisesti keskittyä.

Voit lähteä liikkeelle vaikkapa etsimällä vastauksia seuraaviin kysymyksiin:
•	Millaista osaamista minulla on? 
•	Mistä se on hankittu? 
•	Millaisia ongelmia osaamisellani voisi ratkaista? 
•	Ketkä hyötyisivät osaamisestani? 
Oman osaamisen analysointia varten kannattaa jaotella omaa osaamistaan osaamisalueisiin. Yleisosaamista ovat kieli- ja viestintätaidot sekä atk-taidot. Yleistaidot ja yleisosaaminen on sellaista osaamista, jota tänä päivänä lähes jokaiselta työntekijältä edellytetään jonkin verran.

Kieli- ja viestintätaidot yleistaidoissa tarkoittavat suomen-, ruotsin- ja englannin kielen hallintaa kirjallisesti ja suullisesti. Näitä edellytetään yleensä työpaikkailmoituksissa. Esimerkiksi saksan-, ranskan- ja venäjän kielen taito on jo enemmän kuin yleistaidot kielitaidoissa. Jos osaa hyvin monia kieliä voi kielitaidon laittaa jo erityisosaamiseksi.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Yleisimmät atk-taidot pitävät sisällään Windows -käyttöjärjestelmän hallintaa sekä MS-Office ohjelmien hallintaa (Word, Excel, sähköpostijärjestelmät). Erityisosaamista tietojenkäsittelyssä ovat tietokantaohjelmien ja ohjelmointikielien hallinta yms. Jos tunnet, että atk-taitosi ovat ruosteessa, niin ennen työnhakua Sinun kannattaa päivittää osaamisesi kouluttautumalla atk-kursseilla. Uudessa työtehtävässä aloittaessa ei ole aikaa eikä mahdollisuutta opetella yleisimpien ohjelmien käyttöä. 

Ammattitaidot vaihtelevat eri ammattialueilla, mutta niitäkin voidaan tarkastella yhteisistä osaamisalueista käsin.

Ongelmien ratkaisutaidot ovat lähes jokaisessa työssä tarvittavia taitoja, sillä jokaisessa työssä ratkaistaan erilaisia ongelmia.

Arviointitaidot ovat taitoja, jossa joutuu perustelemaan omaa ajatteluaan ja näkemyksiään asioista. Esimerkiksi ohjaus- ja opetustyössä arviointitaidoilla on keskeinen asema. Omien arviointitaitojen kehittämiseksi täytyy opetella analysoimaan asioita eli ryhmittelemään ja vertailemaan asioita sekä tuottamaan uutta tietoa jo olemassa olevista tiedoista.

Strateginen ajattelu tarkoittaa päämäärien asettamista ja keinojen miettimistä päämäärien saavuttamiseksi.

Oppimiskykyisyys on välttämätöntä työssä selviytymiselle ja kehittymiselle.
Asiakastyössä tarvittavat taitoja ovat vuorovaikutustaidot ja erityisesti kuuntelutaito. Asiakastyö edellyttää tiedonhankintaa asiakkaasta. Tiedonhankintamenetelmiä työssä voivat olla haastattelu tai asiakirjojen täyttäminen yhdessä asiakkaan kanssa, jolloin asiakkaalta kysytään tietoja. Tietoa voi hankkia erilaisista rekistereistä ja asiakasta koskevista asiakirjoista. Tietoa hankitaan myös lukemalla kirjallisuutta ja tutkimuksia sekä tekemällä johtopäätöksiä asiakastilanteista. Asiakastyössä tarvittavina taitoina edellytetään usein myös tiettyjä persoonallisuuden piirteitä, kuten joustavuus, kärsivällisyys, nopeus ja huolellisuus. 

Eri työtehtävissä käytetään erilaisia työmenetelmiä ja nämä asiat opitaan yleensä työssä. Samoin kuin työvälineet ja laitteet ovat työtehtäväkohtaisia. Näiden taitojen osaamista ei yleensä suoraan edellytetä työpaikkaa hakevalta, mutta valmius niiden oppimiseen täytyy olla ja se varmistetaan yleensä haastattelussa.

Yhä tärkeämmäksi osaamisalueeksi ovat tulleet työyhteisössä pärjäämisen taidot, joita ovat tiimityötaidot, yhteistyötaidot ja vuorovaikutustaidot. Työyhteisössä pärjääminen edellyttää yhteistyötä ja toisten ihmisten sietokykyä. Vaikka tiimityö on yleistynyt, sisältyy työntekijän työhön yleensä myös henkilökohtaisia vastuualueita, joissa tarvitaan itsenäistä suoriutumista. 

Valmius matkustaa ja liikkua työssä voi olla tärkeä osaamisalue joissain työtehtävissä. Tällöin siirtyminen nopeastikin paikasta toiseen on hallittava. Näkövammaisena työnhakijana Sinun kannattaa ajatella tämä asia tilannekohtaisesti, ja jos haet tämän tyyppistä työtä, niin miettiä esimerkiksi avustajan hankkimista. Työhaastattelussa voit kertoa työnantajalle, ettei liikkuminen tuota ongelmia, kun siihen varautuu.

Tiedottamista tapahtuu sekä yrityksen sisällä että yrityksestä ulospäin. Kyky tiedottaa asioita selkeästi ja varmistaa, että ne ymmärretään oikein on vaativaa osaamista. Tällaiset tehtävät ovat kuitenkin lisääntyneet valtavasti jokaisessa yrityksessä. Tiedottamista tapahtuu hyvin paljon myös sähköisessä muodossa, jolloin on osattava sekä teknisesti että sisällöllisesti hoitaa tiedottamista.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Harjoituksia
Seuraavaa harjoitus on avuksi Sinulle oman osaamisen arviointiin. Tehtävä auttaa Sinua myös hahmottamaan millaisten asioiden osaamisesta erilaisissa taitoalueissa on kyse.

Arvioi seuraavia taitojasi antamalla pisteet 1-10.
•	Anna 10 taidolle, jonka hallitset erittäin hyvin. 
•	Arvosana 7 kuvaa osaamistasi tyydyttävällä tasolla. 
•	Numero 5 ja sitä alhaisemmat arvosanat tulevat kysymykseen silloin, jos et hallitse kyseistä taitoa ollenkaan. 
Kun olet antanut arvosanat poimi parhaimmat arvosanat ja kokoa niistä osaamisesi huippu. Kaikki taidot, joissa omasta mielestäsi osaat tyydyttävästi eli olet antanut numeron 7, ovat keskivertoa osaamistasi. 

Mieti sitten niitä taitoja, joita et hallitse olenkaan. Olisiko oma kehittymistavoitteesi saada ne taidot paremmiksi, vai etkö haluakaan osata niitä paremmin.
Ajattelutaidot
•	Tietojen organisointi, luokittelu ja vertailu 
•	Kirjoitetun ja numeerisen tiedon tarkka käsittely 
•	Kyky nähdä asioille entistä parempi tila. 
•	Pääkohtien poimiminen laajasta aineistosta 
•	Kyky tajuta ja määritellä syy-seuraussuhteita 
•	Kyky palata ongelmien ja ideoiden juurille 
•	Tietoaineistojen systemaattinen käsittely 
•	Suunnittelu ja päämäärien asettaminen 
•	Menettelytapojen laatiminen 
•	Täsmällinen raportointi 
•	Selkeä kirjoittaminen 
•	Ideoiden kehittäminen 
•	Tajuta asioiden välinen suhde 
•	Tajuta käytännön tilanteen taustateoria 
•	Yksityiskohtien muistaminen ja huomioiminen 
•	Sääntöjen ja menettelytapojen muistaminen 
Tekniset ja toiminnalliset taidot
•	Rahamaailman päivittäinen seuranta 
•	Itsensä ajan tasalla pitäminen tekniikassa 
•	Uusien tekniikkasovellusten tutkiminen ja kokeileminen 
•	Myyntitulosten seuranta 
•	Verotuskäytäntöjen tunteminen 
•	Oikeuskäytäntöjen tunteminen 
•	Tuotemääritysten tunteminen 
•	Teknisten raporttien laatiminen 
•	Tietojärjestelmien suunnittelu 
•	Hinnoittelu ja budjetointi 
•	Kirjanpito 
•	Taloudellisten analyysien tekeminen 
•	Työsuoritusten arviointi 
•	Tietokoneiden ja ohjelmistojen käyttäminen 
Sosiaaliset taidot
•	Kontaktien luominen ja hyödyntäminen 
•	Kyky kehittää luottamuksellisia ihmissuhteita 
•	Rohkaisu ja innostaminen 
•	Auttaminen ideoiden tuottamisessa 
•	Asenteisiin ja ajatuksiin vaikuttaminen 
•	Erilaisten tuotteiden myyntitaito 
•	Ristiriitojen hallinta 
•	Kyky toimia sovittelijana 
•	Ohjeiden antaminen ja neuvominen 
•	Edustaminen 
•	Kyky kuunnella tarkkaavaisesti 
•	Huumorintaju ja huumorin käyttö 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Arvot
Oman osaamisen lisäksi on hyvä miettiä mitä arvostaa elämässään. Jos jotain asiaa arvostaa, niin sitä myös tavoittelee. Arvot ohjaavat valintojamme ja sitä kautta vaikuttavat oppimiseemme ja kehittymiseemme.

Anna seuraaville asioille pisteitä 1-10 sen mukaan kuinka paljon arvostat kyseistä asiaa elämässäsi. Laita tärkeimmän asian perään numero 1 ja vähiten tärkeimmän asian kohdalle 10. Voit antaa usealle asialle saman numeron eli ykkössijalla voi olla useampikin asia.

Kun olet antanut numerot arvostamisille asioille, ajattele itseäsi kymmenen vuoden kuluttua. Anna sitten uudet numerot sen mukaisesti, mitä ajattelet, että silloin pidät tärkeänä. Vertaile numeroita asioiden perässä ja poimi ne asiat, joihin olet antanut saman numeron myös kymmenen vuoden kuluttua 
•	Moraali ja rehellisyys 
•	Ammatillinen osaaminen 
•	Fyysinen hyvinvointi 
•	Riippumattomuus 
•	Yhteiskunnan ja toisten palveleminen 
•	Valta ja asema 
•	Tulla toimeen muiden kanssa 
•	Mielikuvitus ja luovuus 
•	Varmuus ja turvallisuus 
•	Perhesuhteet 
•	Usko ja henkisyys 
•	Jatkuva oppiminen 
•	Merkittävät saavutukset 
•	Muutos ja vaihtelu 
•	Itseilmaisu 
•	Ystävyyssuhteet 
•	Haasteet ja jännitys 
•	Tunnustuksen ja kunnioituksen saaminen 
•	Oman ajan organisointi 
•	Monenlaisten ihmisten kohtaaminen 
•	Päätöksenteko 
•	Rauha ja mukavuus 
•	Riskinotto 
•	Rutiini 
•	Huvi ja nautinto 
•	Ahkeruus 

Oman markkinointistrategian luominen ja avoimen hakemuksen laatiminen
Itsensä markkinointi alkaa kohderyhmän valinnalla eli tiedon hankinnalla yrityksistä. Työnhaussa kannattaa tehdä kohdennettua markkinointia. Avoin hakemus tai esite omasta osaamisesta tehdään aina räätälöitynä valitun yrityksen tarpeisiin. Ota siis selvää millaista osaamista ja millaisia työtehtäviä yrityksissä on. Poimi yritykset, jotka kiinnostavat Sinua ja joihin uskot itseltäsi löytyvän tarvittavaa osaamista. Esikontaktit ennen kirjeiden tai esitteiden postittamista ovat tärkeitä. Soita yritykseen ja tiedustele rekrytoinnista vastaavaa henkilöä. Soita hänelle, ja kerro oma kiinnostuksesi yritystä kohtaan. Kysy voisitko lähettää oman hakemuskirjeesi tai esitteesi sinne. Älä kerro vielä kovin paljon itsestäsi puhelimessa, sillä silloin herätät kiinnostusta, ja saat kirjeellesi odotusarvoa. Älä kysy olisiko teillä töitä minulle, vaan kerro, että tiedustelisit heidän rekrytointiaan ja osaamisen tarvetta. Puhu koko ajan osaamisesta ja sen tarjoamisesta. Työsuhteesta ei kannata vielä tässä vaiheessa keskustella lainkaan. 

Avoin hakemus eli markkinointikirje kirjoitetaan teknisesti samalla tavalla kuin tavallinen työhakemus. Sisällöllisesti avoimessa hakemuskirjeessä lukee asiakirjan nimen kohdalla "avoin hakemus". Tehtävänimikkeen kohdalla lukee tehtäväalue, josta on kiinnostunut; esimerkiksi "asiakaspalvelutehtävät". Muutoin hakemus on noudattaa samaa rakennetta kuin tiettyä avoinna olevaa työpaikkaa varten laadittu hakemus. 

Esitä aloituksessa kysymyksiä, joihin haluat vastauksia: Esimerkiksi: 
•	"Tuntuuko teistä, että teillä tarvittaisiin ripeää ja huolellista puhelunvälittäjää?" 
•	tai voit tehdä tarjouksen suoraan sanomalla esimerkiksi "Haluatteko ostaa ääneni?" 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Voit perustella yrityksen tarvetta palkata uutta osaamista sanomalla esimerkiksi 
•	"Tiedän, että suurin osa yrityksenne asiakaspalvelusta tapahtuu puhelimessa" 
•	tai, että "asiakasmääränne on kasvanut viime vuosina valtavasti". Herätä siis tarve osaamisellesi ja näin kiinnostus lukea kirjettä eteenpäin. 
Vakuuta osaavasi ratkaista yrityksen ongelmia, sanomalla esimerkiksi 
•	"Puhelin on ollut aina työvälineeni!" 
•	"Valmistun pian merkonomiksi ja olisin valmis ryhtymään puhelintyöhön yritykseenne." 
Vakuuta olevasi kiinnostunut juuri siitä yrityksestä, jota lähestyt. Luo mielikuva, että lähestyt vain ja ainoastaan tätä yritystä laittamalla kirjeeseen yritystä koskevaa tietoa:
•	"Luin internet sivuiltanne, että ..." 
•	"Asiakassuhteenne ovat laajentuneet nykyisin myös Baltian maihin." 
Esitä osaamisesi ratkaisuina ongelmiin esimerkiksi näin:
•	"Kiireeseen työtahtiin tottuneena selviydyn ruuhkista ja yllättävistäkin tilanteista." 
•	"Tunnollisena ja luotettavana persoonana sovellun erittäin hyvin taloushallinnon tehtäviin." 
•	"Kielitaitoisena ja asiakaspalveluun tottuneena työntekijänä hoidan ammattitaidolla ulkomaisetkin asiakaskontaktinne." 
Laita kirjeen tai esitteen loppuun yhteystietosi ja jatkotoimenpiteet. Kannattaa itse tarjoutua ottamaan yhteyttä esimerkiksi lähiviikkoina, mutta yhteystiedot täytyy laittaa siltä varalta, että työnantaja haluaa ottaakin yhteyttä pian.

Markkinointikirjeeseen ei kannata laittaa palkkatoivomuksia, mutta mieti valmiiksi millä ehdoilla osaamistasi voi ostaa. 
•	Minkälaisilla korvauksilla olisit valmis menemään töihin, jos Sinulle työtä tarjotaan? 
•	Millaisella sopimuksella ja millä aikataululla ajattelet töihin lähteväsi? 
•	Haluaisitko työsuhteeseen ja sopisiko aluksi lyhytaikainenkin työsuhde? 
•	Voisitko toimia ammatinharjoittajana tai yrittäjänä ja laskuttaa työsuorituksiasi? 
Näitä asioita on tärkeää miettiä etukäteen, sillä Sinuun voidaan ottaa yhteyttä nopeastikin markkinointikirjeesi lähtemisen jälkeen ja epäröinti vastauksissa ei anna Sinusta hyvää kuvaa.

Oman persoonallisuuden tunnistaminen ja persoonallisuustestit
Työnhakuprosessissa joudut aina kertomaan itsestäsi ja omasta persoonallisuudestasi. Persoonallisuuteen liittyvät yksilön ominaisuudet ovat usein jo työpaikkailmoituksessa vaadittuja ominaisuuksia. Sinun on hyvä muistaa, että omien yksilöllisten piirteiden tiedostaminen ei aina ole kovinkaan helppoa. Persoonallisuus sisältää yksilöllisiä ominaisuuksia, jotka ilmenevät käyttäytymisessämme ja vuorovaikutuksessamme. Esimerkiksi temperamentti on tapa reagoida asioihin, ja se ilmenee monin tavoin käyttäytymisessämme. 
Nykyisin halutaan palkata henkilöitä, jotka ovat ammattitaitonsa lisäksi yhteistyökykyisiä, ulospäin suuntautuvia, luotettavia ja muutenkin miellyttävän oloisia. Määrääviksi tekijöiksi ovat siis nousseet luonteenpiirteet, jotka eivät välttämättä ennusta millään lailla itse työssä onnistumista. Yleisenä ratkaisuna oikean persoonallisuuden löytymiseksi on otettu työnhakuprosessissa käyttöön persoonallisuustestit. Testien puolestapuhujat väittävät, että persoonallisuustestit paljastavat työnhakijan kyvyt, intressit ja soveltuvuuden paremmin kuin muut valintamenetelmät, ja että kyseisten testien käyttö vaikuttaa positiivisesti työpaikkaan sitoutumiseen. Tärkeimpänä perusteluna persoonallisuustestien käytölle mainitaan kuitenkin kyky löytää juuri omaan yrityskulttuuriin luonteeltaan sopivin henkilö.
Persoonallisuustestien käytössä kannattaa kuitenkin ottaa huomioon, että luonteenpiirteet, esimerkiksi tunnollisuus, ovat vaikeasti määriteltävissä ja siis vaikeasti mitattavissa. Lisäksi monet persoonallisuustestit ovat lähtöisin Yhdysvalloista ja testejä käännettäessä tulisikin huomioida kulttuuriset erot. Yhdysvalloissa itsensä kehuminen on osa normaalia vuorovaikutusta, kun taas Suomessa sellainen ei ole meille luonteenomaista, tarkoittamatta silti heikkoa itsetuntoa. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alkuun
Persoonallistestien luotettavuus
ersoonallisuustestien luotettavuudesta ollaan monta mieltä. Työnhakijahan voi vastata testikysymyksiin enemmän tai vähemmän rehellisesti riippuen siitä, miten hän katsoo vastausten olevan tulkittavissa. Vastausten tulkinta vaatii aina ammattitaitoa. Varsinkin työelämässä luonne, joka monella pysyy suhteellisen vakiona elämän ajan, olisi pyrittävä erottamaan käyttäytymisestä, joka on helpostikin muunneltavissa. Luonteeltaan sulkeutunut ihminen pystyy esimerkiksi oppimaan ulospäin suuntautuneita käyttäytymistapoja.
Persoonallisuustestien käytöllä halutaan saada Sinusta tietoa, joka muutoin edellyttäisi pitkäaikaista tutustumista Sinuun ja työskentelyä kanssasi. Persoonallisuustestit kertovat luonteestasi ja motivaatiostasi, yhteistyötaidoistasi, toimintatyylistäsi, voimasta, jolla viet itsellesi tärkeitä asioita eteenpäin sekä tavasta, jolla erittelet ja pohdit arvojasi.
Persoonallisuustesteissä et voi vastata väärin
Persoonallisuustesteissä ei ole oikeita tai vääriä vastauksia, sillä sama ominaisuus voi olla heikkous tai vahvuus riippuen työtehtävästä. Testaustuloksiasi tarkastellaan suhteessa hakemaasi työhön, työyhteisöön, tulevaan esimieheen ja organisaatioon. 
Aina et tiedä, millaista henkilöä yhteisöön haetaan. Vastaa siis testien kysymyksiin rehellisesti omana itsenäsi. Haastattelija saa Sinusta epäuskottavan kuvan, jos testituloksesi kertovat aivan toisesta henkilöstä kuin hänen Sinusta saamansa vaikutelma. Suhtaudu myönteisesti persoonallisuustesteihin, sillä ne voivat nostaa Sinut esiin hakijajoukosta. Vaikka työkokemuksesi olisi vähän puutteellisempi kuin toisella henkilöllä, persoonallisuustestit voivat antaa tukea haastattelijan vaikutelmalle, että olet tehtävään sopivin.

Jos et tule valituksi, voi olla että yhteisössä on jo kaltaisiasi henkilöitä, ja tällä kertaa haetaan lisäarvoa erilaisuudesta. Jos tiimissä on jo kaksi järjestelmällistä ja huolellista tarkkuustyön tekijää, voi olla että tällä kertaa haetaan idearikasta ja spontaania henkilöä tuomaan uusia näkökulmia. Tai kahden vikkelän ideoijan tiimiä rikastuttamaan haetaan maltillisempaa henkilöä, joka huolehtii, että suunnitellut asiat tulevat tehdyiksi. 

Jos valinta ei kohdistu Sinuun, pyydä aina kuitenkin palautetta testeistäsi ja merkitse itsellesi muistiin tärkeät asiat. Ne ovat arvokasta tietoa siitä, miten muut ovat nähneet Sinut tällä kertaa. Keskustele palautteesta lähimpiesi ja ystäviesi kanssa ja kuuntele, mitä he sanovat siitä. Missä muualla voisit käyttää vahvuuksiasi? Entä heikkoutesi, mitä niiden kehittäminen vaatisi Sinulta? Mitä voisit tehdä ihan heti haluamasi muutoksen hyväksi ja miten voisit ylläpitää muutosta? Kaikkiin psykologisiin testeihin voit parhaiten valmistautua ulkoilemalla hieman edellisenä iltana, nukkumalla hyvin ja olemalla oma itsesi.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alkuun
Visuaaliset persoonallisuustestit
Kun kuulet, että työnhakuprosessiin kuuluvat myös persoonallisuustestit, niin pyydä testaajan yhteystietoja, jotta voit keskustella testeihin mahdollisesti kuuluvista visuaalisista osioista. Psykologisissa testeissä on usein erilaisia kuva- ja hahmotulkintoja, joiden hahmottaminen näkövammaisena on vaikeaa tai jopa mahdotonta. Missään tapauksessa ei kannata vain todeta ettei tee kyseisiä tehtäviä tai jättää niitä tekemättä mitenkään selittämättä. Tällöin testisi tulos melko varmasti pudottaa Sinut mahdollisesti tarjolla olevasta työpaikasta. Kun keskustelet asiasta testaajien kanssa etukäteen, niin he voivat varautua testaamaan samoja asioita eri tavoin kuin visuaalisesti. Psykologisia testejä niin monia, että aina samaa asiaa voi testata useammalla kuin yhdellä tavalla.

Työpaikkahaastatteluun valmentautuminen
Työnhakuun liittyvät yhteydenotot
Työpaikkailmoituksissa on usein mahdollisuus saada lisätietoja haettavasta tehtävästä. Noudata annettuja ohjeita, eli tarkista päivät ja kellonajat, jolloin tehtävästä voi kysellä. Kun soitat, esittele itsesi koko nimellä, ja kerro mitä tehtävää tiedustelusi koskee. Älä kerro koko elämänhistoriaasi, vaan kysy vain työtehtävään liittyviä asioita. Lisätietoja tehtävästä antava henkilö ei tee valintaa puhelun perusteella eikä hän aina edes ole se henkilö, joka valintoja tekee. Ylipäätään tämän puhelun aikana ei kannata kertoa itsestään kuin välttämättömin ellei Sinulta jotakin erikseen kysytä. Kysymyksiin tulee luonnollisesti vastata asianmukaisesti. Näkövammastakaan ei kannata vielä tässä vaiheessa kertoa mitään.

Yrityksestä ja haettavasta työtehtävästä voit saada lisätietoja myös muutoin kuin soittamalla. Yrityksen internetsivuilta sekä vuosi- ja toimintakertomuksista saat tietoa henkilöstön määrästä ja toiminnan laajuudesta. Myös yrityksessä nykyisin työskenteleviltä henkilöitä saat tietoa työntekijän näkökulmasta.

Haastatteluun valmentautuminen
Jos olet raivannut tiesi työpaikkahaastatteluun, olet jo pitkällä. Haastattelussa onnistuminen on kuitenkin työnhaussa kaikkein keskeisin yksittäinen asia. Paljon työntekijöitä rekrytoineet ihmiset ovat ihmetelleetkin sitä, kuinka hakemusten perusteella parhailta tuntuvat hakijat eivät enää välttämättä olekaan sitä haastattelujen jälkeen ja toisin päin.

Työhaastattelussa työnantaja pyrkii hahmottamaan persoonaasi, kiinnostuksen 

Kohteitasi ja tavoitteitasi. Olet pääsyt tänne asti tekemälläsi työhakemuksella. Nyt sinun on näytettävä toteen se, mitä hakemuksessasi olet luvannut. Sinulla on mahdollisuus osoittaa käyttäytymiselläsi, vastauksillasi ja erityisesti konkreettisilla esimerkeillä ilmaisten se osaaminen ja kokemus, jotka tekevät sinusta parhaan hakijan.

Työhaastatteluun valmentautumiseen liittyvät olennaisena osana käytännön asioiden selvittelyt. Selvitä yrityksen tarkka osoite, rappu jne., jotta osaat varmasti perille. Haastattelu voi olla muualla kuin yrityksen omissa tiloissa, joten ole tarkka ilmoitetun haastattelupaikan suhteen. Kun Sinulle ilmoitetaan haastattelusta, niin kysy ilmoittaudutaanko johonkin saavuttaessa haastatteluun. Usein yrityksiin ei pääse sisään ilman ilmoittautumista aulavalvojalle tai vahtimestarille, joka ilmoittautumisen jälkeen joko ohjaa Sinut haluamasi henkilön luo tai lähtee saattamaan. Joissakin tapauksissa haastatteleva henkilö tulee vastaan ovelle, kun olet ilmoittanut saapumisestasi esimerkiksi aulaneuvojalle. 

Saavu ehdottomasti ajoissa haastatteluun, myöhästyminen vaikuttaa negatiivisesti ensivaikutelmaan. Jos jostain syystä myöhästyt, ilmoita, että olet tulossa ja arvioi koska olet perillä. Ennen haastatteluun lähtöä käy huolellisesti läpi hakemuskirjeesi ja cv:si, jotka olet lähettänyt kyseiseen työpaikkaan. Ota mukaan vain tärkeimmät cv:ssä mainitut opinto- ja työtodistukset. Jos Sinulla on valmiina portfolio eli osaamiskansio omista vahvuuksistasi, niin se on hyvä ottaa haastatteluun mukaan. Vaikka portfoliota ei olisikaan pyydetty, voit esitellä sitä omatoimisesti ja antaa näin monipuolisemman kuvan osaamisalueistasi.

Varaudu pitkäänkin haastatteluun. Valmistaudu esittämään myös itse kysymyksiä työtehtävää koskien, mutta odota, että sinulle annetaan siihen mahdollisuus. Varaudu keskustelemaan avoinna olevan työtehtävän palkasta ja muistakin työsuhteen ehdoista. Näkövammaasi liittyen voit mainita, että Sinulta voi kysyä näkövamman liittyvistä asioista. Keskustele niistä tarkemmin vasta silloin, kun Sinulta kysytään niistä. 

Haastattelussa voidaan testata ilmoittamaasi kielitaitoa eri kielillä esitetyillä kysymyksillä. Niihin on silloin vastattava samalla kielellä kuin kysymys on esitetty.

Jos olet hakemuksessasi maininnut suosittelijoita, niin Sinulta voidaan kysyä myös suosittelijoista.

Pukeutuminen työhaastatteluun
On vaikeaa antaa konkreettisia ohjeita siitä, miten työhaastatteluun tulee pukeutua, mutta tämä on kuitenkin kysymys, joka monia askarruttaa. Pukeutuminen on yksilöllinen asia, mutta joitakin yleisiä sääntöjä on olemassa. Valitse vaatteet, joissa olet parhaimmillasi. Vaikka olosi olisi parhaimmillaan vapaa-ajan mukavissa verkkareissa niin ne eivätkä myöskään juhlavaatteet sovi työpaikkahaastatteluun. Musta pitsi on iltamenoja varten. Naisten tulisi miettiä hameen pituutta, koska lyhyessä hameessa voi olla hankala istua esimerkiksi nojatuolissa. Ylipäätään siistit, ehjät ja asialliset vaatteet antavat luotettavan kuvan työnhakijasta.

Mikäli haluat saada sanottavallesi täyden huomion haastattelijalta, pukeudu neutraalisti, jotta pukeutumisesi ei olisi ristiriidassa sen kanssa, mitä puhut. Yleisesti ottaen ole kuitenkin mieluummin yli- kuin alipukeutunut. Vältä äärimmäisyyksiä ja persoonallisuutesi ylikorostamista. Haastattelija tekee aina alitajuisia johtopäätöksiä Sinusta pukeutumisesi perusteella. Mainostoimistoon työhön pyrkivä haluaa ehkä olla erikoisuuttaan korostava, mutta muulloin kannattaa pelata varman päälle ja esiintyä mieluummin siisteissä ja neutraaleissa vaatteissa antaen persoonallisuuden puhua puolestaan. 

Yritä näyttää siltä, että voisit helposti työskennellä yrityksessä. Jos yritys on niin iso, että pystyt tuntemattomana käymään toimitalossa ennen haastattelua, voit käydä katsomassa vaikka kaverisi tai avustajasi kanssa, miten työntekijät siellä pukeutuvat.

Vastuullinen viestintä haastattelussa
Puhu aina minä-muodossa sekä työhön liittyvissä yhteydenotoissa että työpaikkahaastattelussa. Näkövammaisuuteen liittyen puhu vain omasta tilanteestasi, sillä et ole haastattelutilanteessa kaikkien näkövammaisten edustajana. Älä moiti mitään tahoja tai ketään henkilöitä, sillä se ei ole korrektia. Lisäksi yrityksessä voidaan ajatella, että seuraavassa työhaastattelussa moititkin tätä yritystä.

Haastatteluun kannattaa mennä omana itsenään ja positiivisesti jännittyneenä. Parasta valmistautumista haastatteluun on miettiä, mitä Sinulta mahdollisesti kysytään. Mitä paremmin tunnet organisaatiota ja tehtäväalaa, sitä helpompi sinun on ennakoida tulevia kysymyksiä ja miettiä niihin vastauksia. Haastattelukysymysten vastausten suunnittelussa kannattaa käyttää apuna saatavilla olevaa aineistoa yrityksestä ja sen tuotteista. 

Jokainen työhaastattelu on erilainen ja yksilöllinen, joten "oikeita" työhaastatteluvastauksia ei ole. Tärkeintä on, että vastaat kysymyksiin todenmukaisesti. Kyseinen työpaikka tuskin on ihannetyösi, mikäli joudut valehtelemaan vastauksissasi. Miettiessäsi vastauksia mahdollisiin kysymyksiin, mieti aina myös konkreettinen esimerkki jos mahdollista. 

Älä aliarvioi tai yliarvioi itseäsi. Näytä siltä mitä sanot, eli muista, että ilmeet ja eleet kertovat ajatuksesi. Älä jaarittele vastauksissasi, vaan ole selkeä ja johdonmukainen. Kysyttäessä vaikeista tai negatiivisista asioista, pyri kuvailemaan nämä asiat henkilökohtaisina oppimisen paikkoina. Esimerkiksi työttömyysjaksoista voit kertoa sen miten olet näinä aikoina itseäsi kehittänyt ja jos olet kokenut niissä jotakin positiivista, niin kerro se. Missään tapauksessa ei kannata kertoa, että olet makaillut kotona etkä oikein ole saanut itsestäsi työttömänä mitään irti - vaikka näin saattaisi Sinusta työttömyysaikasi tuntuakin. Älä myöskään kerro missä asioissa olet huono, vaan missä asioissa Sinulla on parantamisen varaa. 

Työpaikkahaastattelu on aina neuvottelutilanne, mutta miellä se kuitenkin keskusteluksi, eikä omien etujen ajamiseksi. Älä väittele, vaan myönnä erehtyneesi tai ymmärtäneesi väärin jos ristiriitoja haastattelun aikana ilmenee. Tuo oma näkökantasi asioihin, vasta kun sitä pyydetään Sinulta. Muista ettet milloinkaan keskeytä puhujia, vaan kuuntele keskittyneesti, ja tauon tultua kysy lupaa kommenttiisi. Ole kohtelias ja tahdikas, vaikka syntyisikin jännitteitä tai näkemyseroja. Jos haastattelijalla ei ole käsitystä näkövammaisuudesta, niin kerro hänelle omasta näkövammastasi ja selviytymisestäsi heikon näön kanssa. Kuitenkaan ei ole tarpeen alkaa luennoida näkövammaisuudesta laajemmin tai todeta työnantajilla olevan turhia ennakkoluuloja näkövammaisten palkkaamisessa. Puhu selvällä äänellä, äläkä korota ääntäsi missään vaiheessa, vaikka tunteesi kuumenisivatkin. Vältä sanoja: ei, ei milloinkaan, en mistään hinnasta, en ole kuullutkaan, ei missään tapauksessa, en koskaan jne. Joissakin tapauksissa selkeä vastaus "en tiedä" tai "tuota näkökulmaa en ole osannut ajatella" voi olla ihan sopiva vastaus, parempi kuin se, että alkaa sävellellä niitä näitä.

Kertaa haastattelun lopuksi lyhyesti asiat, joista keskustelun aikana on sovittu.

Konkreettisia ohjeita saavuttaessa työhaastatteluun
Riisu ulkovarusteet haastatteluhuoneen ulkopuolella ja kysy mihin voit laittaa ne tullessasi haastatteluhuoneeseen. Ojenna kätesi tervehtimistä varten, ja kättele kaikkia haastattelutilanteessa olevia. Odota ohjetta istuutumista varten, sillä usein haastattelutilanteessa on ennalta suunniteltu istumajärjestys.

Opaskoiran kanssa haastatteluhuoneeseen meneminen on asia, jota Sinun kannattaa miettiä. Opaskoiran kanssa voi mennä mihin tahansa julkisiin tiloihin, mutta työpaikalla haastattelutilanteessa on korrektia huomioida muut läsnäolijat. Samassa tilassa voi olla allergisia henkilöitä. Yhdysvalloissa on tehty tutkimus sellaisten työnantajien kokemuksista, joilla on palveluksessaan näkövammaisia työntekijöitä. Kun työnantajilta kysyttiin, mitä seikkaa he pitivät työntekijän aloittaessa suurimpana haasteena tai epävarmuutta aiheuttavana tekijänä niin 33% vastaajista oletti, että näkövammainen työntekijä teettäisi heillä (johtajilla) enemmän työtä. 17% vastaajista huolehti siitä, että työpaikalla on eläin (eli opaskoira), ja sama 17% epäili, että näkövammainen työntekijä tarvitsisi erityiskohtelua (Tutkimuksesta Journal of Visual Impairment&Blindness -lehden numerossa 9/2002). Kuten tästäkin tutkimuksesta huomataan, niin opaskoira työpaikalla ja työhaastattelussa ei ole tavallinen asia, se voi herättää epävarmuutta. Itse työhaastattelussa asian voi toki ottaa puheeksi ja keskustella asiallisesti, jolloin mahdolliset ennakkokäsitykset ja suoranaiset pelot todennäköisesti vähenevät. 

Mieti onko Sinusta tärkeää, että annat itsestäsi toisia henkilöitä huomioivan kuvan.

Mieti kuinka kerrot opaskoirasta, ja siitä, että se on mukanasi työssä päivittäin jos saat työpaikan.

Jos Sinulla on avustaja mukana, pyydä häntä odottamaan huoneen ulkopuolella haastattelun ajan. Sulje kännykkäsi hyvissä ajoin ennen haastatteluun menoa. Älä tupakoi tuntia ennen haastattelua.

Työpaikkahaastattelun kulku
Asiantuntevat haastattelut pyritään yleensä rakentamaan niin, että alussa rupatellaan hiukan jännityksen laukaisemiseksi. Vaikka tarjolla on kahvia tai virvokkeita, niistä voi toki kieltäytyäkin. Jos on jännittäjätyyppiä voivat kädet täristä ja kahvikupista jopa läikkyä vaatteille. Kylmät juomat tarjoillaan lasista, jota voi pitää kiinni molemmin käsinkin. Pullat tai muut leivonnaiset aiheuttavat helposti sotkua suupieliin ja vaatteille, joten niitä kannattaa ehkä välttää. 
Esimerkkejä kysymyksistä
•	Aloituskysymys: Miksi haet tätä työpaikkaa? 
•	Yritykseen ja haettavaan tehtävään liittyvät kysymykset. 
•	Mitä tiedät yrityksestä / työtehtävästä? 
•	Mitä uskot menestymisen työtehtävässä / yrityksessä vaativan? 
Koulutus- ja työhistoriaan liittyvät kysymykset eli kysymykset joilla varmistetaan hakijan osaaminen ja pätevyys
•	Miten voit hyödyntää koulutustasi ja kokemustasi tässä työssä? 
•	Mitä olet oppinut aiemmissa työpaikoissasi? 
•	Miksi olet kouluttautunut tälle alalle? 
•	Mitä ongelmia olet kohdannut ja miten olet selvittänyt ne? 
•	Mikä on suurin onnistumisesi ja epäonnistumisesi? 
Persoonallisuuteen liittyvät kysymykset eli kysymykset, joilla varmistetaan hakijan sopivuus
•	Miten kuvailisit itseäsi lyhyesti? 
•	Millaisessa tilanteessa menetät malttisi? 
•	Oletko luova? 
Työmotivaatioon ja elämäntilanteeseen liittyvät kysymykset
•	Mitä tavoittelet elämässäsi ja työssäsi? 
•	Mitä työn sisältö ja palkka merkitsevät Sinulle? 
•	Mitkä ovat tarpeesi perheen ja vapaa-ajan suhteen? 
Työsuorittamiseen liittyvät kysymykset
•	Mikä motivoi Sinua? 
•	Minkälainen on mielestäsi hyvä työpaikka? 
•	Millainen on mielestäsi hyvä esimies? 
•	Millaisessa työympäristössä mieluiten työskentelisit? 
•	Miten toimit paineen alaisuudessa? 
•	Työskenteletkö mieluummin yksin vai ryhmässä? 
•	Työskenteletkö mieluummin asioiden vai ihmisten kanssa? 
Valintakriteereihin liittyvät kysymykset
•	Miten voit hyödyntää koulutustasi ja kokemustasi tässä työssä? 
•	Miksi juuri Sinut pitäisi valita? 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Sinun kannattaa muistaa, että joskus oudoiltakin tuntuviin kysymyksiin kannattaa vastata. Monenlaisia kysymyksiä kysymällä haastattelija ei ainoastaan kiinnitä huomiota siihen mitä vastaat, vaan myös siihen kuinka kysymyksiin reagoit. 

Tekemällä kysymyksiä haastattelun aikana osoitat oman kiinnostuksesi ja aktiivisuutesi, joten mieti myös nämä asiat etukäteen. Työhaastattelun lopussa työnantaja normaalisti kysyy onko sinulla vielä jotain kysyttävää. On hyvä, jos Sinulla on vielä muutama kysymys tässä vaiheessa. Tässä on myös mahdollista tuoda esille asioita, jotka jäivät aiemmin sanomatta. Valitse sellaiset kysymykset, jotka auttavat sinua haastattelun jälkeen päättämään, oletko kiinnostunut tehtävästä vai et. 
Esimerkkejä mahdollisista kysymyksistä
•	Miksi tämä tehtävä on nyt auki? 
•	Mitkä ovat keskeisimmät työtehtävät? 
•	Miten vastuu määritellään tässä tehtävässä? 
•	Mikä olisi tehtävässä onnistumisen kannalta tärkeintä? 
•	Minkälaiset odotukset työntekijää kohtaan ovat? 
•	Minkälaisia työvälineitä tehtävän hoitamiseksi on? 
•	Miltä lähitulevaisuus näyttää yritystä ja tätä tehtävää ajatellen? 
•	Ketkä ovat tärkeimmät asiakkaat? 
•	Millä aikataululla rekrytointiprosessi etenee? 
•	Mikä on kilpailutilanne valintaprosessissa? Onko paljon ehdokkaita? 
•	Mitä vaatimuksia tulette erityisesti painottamaan valinnassa? 
Palkasta keskustellaan yleensä haastattelun lopussa. Haastattelija kysyy palkkatoivomustasi ja Sinun tulee olla valmistautunut tähän keskusteluun. Palkkatoivomuksesi täytyy perustua omaan työkokemukseesi ja koulutukseesi sekä alan yleiseen palkkatasoon. Olet etukäteen miettinyt, mikä Sinun tavoitetasosi ja minimitasosi on palkan suhteen. Tavoitetaso on sellainen, johon tähtäät ja joka Sinua hyvin tyydyttää. 

Palkkatoivomusta miettiessäsi Sinun tulee ajatella työtä kokonaisuutena eli rahaa ja muita etuja. Mieti etukäteen myös miten suhtaudut erilaisiin palkkausmuotoihin, kuten koeajan palkkaukseen, suoritepalkkaukseen, provisioihin ja muihin mahdollisiin joustaviin palkkausmuotoihin. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Työnantaja on ensisijaisesti kiinnostunut Sinun pätevyydestäsi, motivaatiostasi, soveltuvuudestasi ja tulevaisuuden odotuksistasi, mutta myös palkkatoivomuksestasi. 

Sinua haastatteleva henkilö miettii, oletko Sinä paras valinta niistä vaihtoehdoista, joita hänellä on käytettävissään? Toinen tärkeä näkökulma on hyötynäkökulma. Mitä hyötyä Sinusta on yritykselle, osastolle ja haastattelijalle eli tulevalle esimiehellesi? 

Tätä pohtiessaan haastattelijalla on taipumusta analysoida valintaan liittyviä riskejä usein jopa enemmän kuin mahdollisuuksia. Tämä lienee luonnollista varovaisuutta. Riskejä päättäjän näkökulmasta voi olla esimerkiksi se, että Sinä et sovellukaan työyhteisöön tai se, että et hallitse jotakin osa-aluetta tarpeeksi hyvin tai että kielitaitosi ei riitäkään tai se, että lähdet muihin tehtäviin hyvin pian. Tai, että näkövammasi aiheuttaa ongelmia työssä selviytymisellesi.

Varaudu keskustelemaan myös työsuhteen kestosta ja laadusta. Onko kyseessä: tilapäinen työsuhde, joita voivat olla sijaisuus tai muuten määräaikainen työtehtävä. Nykyisin käytetään koeaikaa, joka on enimmillään neljä kuukautta, jolta ajalta palkkauskin on pienempi. Älä laita suoraan tavoitteeksi saada vakituista työsuhdetta, sillä se ei ole aina ollenkaan mahdollista ja tavoitteesi voi pudottaa Sinut hakuprosessissa jo alkumetreillä.

Rekrytoijan näkökulma työn hakemiseen
Seuraava kappale perustuu henkilöstökonsultti Eija Miettisen puheenvuoroon Urat-projektin koulutuspäivässä. Hän kertoi työhaastatteluja tekevän ja työntekijöiden valinnan suorittavan henkilön näkökulmasta niitä asioita, joita rekrytoinnissa pidetään keskeisinä.

Suuntaus työmarkkinoilla on tällä hetkellä se, että on sitten kysymys työntekijätason henkilöistä tai toimihenkilöistä niin yhä enemmän haetaan moniosaajia, joilla on kohtuullisen hyvä koulutus ja työkokemusta. Toimistoalalla pitäisi hyvän koulutuksen ja työkokemuksen lisäksi olla hyvä kielitaito, ainakin ruotsi ja englanti. Vaaditaan sujuvia atk-taitoja, joilla tarkoitetaan sitä, että täytyy olla tottunut atk:n käyttäjä, joka hallitsee MS Office - ohjelmat, Wordin, Excelin jne. Netin ja sähköpostin sujuva käyttö on myös tärkeää.

Yhä tärkeämmäksi asiaksi on muodostunut persoona eli ammatillisia valmiuksia voi aina kohentaa, jos persoona on sopiva. Pitkälti haetaan moniosaajia, myynti- ja markkinointihenkisiä, asiakaspalveluhenkisiä, jotka pystyvät työskentelemään tiimissä, ovat joustavia sekä työtehtävien, että työaikojen suhteen ja jotka omaavat myös hyvää paineensietokykyä. Persoonaan liittyen on huomattava, että myös ulkoiset seikat vaikuttavat. Yritykset hakevat aika pitkälle oman yrityksen imagoon sopivaa henkilöä. Yleinen siisteys, hyvät käytöstavat ja miellyttävä käytös ovat tärkeitä.

Heikompia ammatillisia valmiuksia voi kompensoida sillä, jos on hyvä tyyppi. Jos atk-taidot eivät ole erityisen hyvät tai joku tekniikan tuntemus puuttuu, niin aina niitä voi oppia. Mutta jos ei ole tiettyjä persoonaominaisuuksia, niin niiden opetteleminen ei onnistukaan ihan vaivattomasti.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Jos Sinulla on ns. aukkoja työhistoriassa, niin niitä käydään työhaastattelussa tarkasti lävitse. Jos Sinulla on ansioluettelossasi esimerkiksi vuoden pätkä, jona aikana et ole ollut missään ja mistään ei saa selville missä olet ollut silloin, niin varmasti Sinulta kysytään mitä olet tuolloin tehnyt. Haastattelussa katsotaan ansioluettelosta aikaisempia työsuhteita ja sellaisia asioita kuin, minkä takia ne ovat päättyneet, miten on siirtynyt paikasta toiseen tai onko ollut opiskelemassa, onko ollut äitiyslomalla, armeijassa tai onko kenties sairastanut.

Monet näkövammaiset henkilöt eivät opiskelun jälkeen välttämättä ilmoittaudu työvoimatoimistoon työttömäksi työnhakijaksi, koska he tietävät, että työttömyyspäivärahaa ei tule maksuun esimerkiksi eläkkeen vuoksi. Tällaisessa tilanteessa olisi hyvin tärkeää senkin takia ilmoittautua työvoimatoimistoon työttömäksi työnhakijaksi, että kun kysytään esimerkiksi, että missä olet ollut puolen vuoden ajan vuonna 2000, niin voi ilmoittaa, että olen ollut silloin työtön työnhakija. Voi kertoa, että olen hakenut työtä ja sen voi todistaa. Mutta jos ei ole missään tavallaan kirjoilla, niin silloinhan voi herätä epäilys siitä mitä työnhakija on oikeastaan tehnyt. Eli tämänkin takia työvoimatoimiston asiakkaana oleminen on tärkeää, vaikka sieltä ei sitä työttömyyspäivärahaa aina tulisikaan. Toinen tärkeä syy on se, että työllistymisen tukena ovat tuolloin työvoimatoimiston eri palvelut.

Monet soittavat ja kysyvät, että kannattaako tiettyä paikkaa hakea. Tätähän ei voi kukaan muu ratkaista kuin kysyjä itse. Joka tapauksessa on selvää, että jos ei laita hakemusta niin ei ole myöskään mukana hakuprosesseissa. Kannattaa aina olla aktiivinen ja suhtautua siten, että jos ensimmäiseen paikkaan ei pääse mitä on hakenut, niin ei luovuta, vaan jatkaa hakua. Kaikkien kohdalla on sama asia: harva pääsee ensimmäiseen paikkaan mitä on hakenut. Pitää olla pitkäjännitteinen ja aktiivinen, se kyllä palkitaan. Täytyy kuitenkin muistaa, että Helsingissä ja pääkaupunkiseudulla paikkoihin hakeutuu paljon henkilöitä. Lyhyellä aikavälillä saattaa tulla 100-200 hakemusta. Ja kun haetaan yhtä henkilöä ja on 100 hakemusta, niin 99 jää sitten rannalle eri syistä.

11. Työelämän pelisäännöt
"Mä oon uusi täällä"
Työelämä koetaan usein muusta elämästä irralliseksi linnoitukseksi, johon sitten joskus opintojen päätyttyä aletaan pyrkiä sisään. Se on se jokin suuri ja tuntematon siellä jossain tulevaisuudessa - sitä mietitään sitten kun aika on, aikuisena ehkä. Ennen puhuttiin ammatinvalinnasta, nykyisin urasuunnittelusta. Ammatinvalinta oli yhteen ikäkauteen, nuoruuteen, liittyvä tilanne, jossa valittiin ammatti koko aikuisuuden ajalle eläkeikään saakka. Urasuunnittelu on elämän mittainen prosessi. Suunnittelu voi alkaa jo hyvin nuorena, ihan konkreettisesti siitä, että opettelee tekemään jonkin asian. 

Elämämme jaksotetaan selkeästi koulunkäyntiin, opiskeluun ja työhön. Nykyisin peruskoulussa on työelämään tutustumisjaksoja ja muihin opintoihin kuuluvat jo työssä oppimisen jaksot. Näiden avulla tuodaan työelämää lähemmäksi opiskelijan arkea. Mutta opiskelun sinänsä tulisi sisältää työelämä, koska se on ainakin lähes kaikilla opiskelun tarkoitus. Kun opit ymmärtämään opiskelun työnä, tyylisi opiskella tyylinä tehdä työtä ja opiskelun tavoitteesi myös tulevaisuuden työelämän tavoitteina, niin opintojen päätyttyä Sinulla ei olekaan mitään mahdottoman suurta kynnystä ylitettävänä johonkin mystiseen työelämään.

Konkreettiset työkokeilut, työharjoittelut ja työpaikoilla tapahtuvat tutustumiset ovat tärkeitä, mutta yhtä tärkeää työelämään tutustumista on se, että puhut eri ihmisten kanssa heidän työstään. Lähimpänä ovat tietysti vanhemmat, tiedätkö mitä he todellakin työssään tekevät, millaisia työkavereita heillä on jne. Työelämä tuntuu isolta möhkäleeltä, josta on vaikeaa saada kiinni, jos ei tiedä mitä siellä oikeasti tapahtuu.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/¤alku
Pelisäännöt tutuksi
Yksi tärkeimmistä pelisäännöistä työssä sisältyy työsopimuslakiin: "Työntekijän on tehtävä työnsä huolellisesti noudattaen niitä määräyksiä, joita työnantaja antaa toimivaltansa mukaisesti...". Työnantajalla on velvollisuuksia ja oikeuksia, samoin työntekijällä, mutta työsuhteessa on aina muistettava, että työnantaja viime kädessä määrää mitä työajallasi teet. Tämä on hyvä muistisääntö, myös työnhaussa. 
Työpaikalla Sinulle aluksi kerrotaan miten ja millaisilla pelisäännöillä juuri siinä työpaikassa toimitaan. Perehdytyksen viesti, "näin täällä meillä", on tervetulotoivotus. Perehdytyksen tarkoituksena ei ole se, että heti seuraavasta päivästä lähtien osaat kaikki juuri niin kuin Sinulle on kerrottu. Sen tarkoituksena on, että vähitellen sopeudut työyhteisöön ja sen tapaan tehdä työtä. Uutena työntekijänä on aina hyvä muistaa kysyä, kysyä ja kysyä. Kukaan ei pidä Sinua tyhmänä ja tietämättömänä, päinvastoin Sinua pidetään innokkaana uuden oppijana ja työntekijänä, joka arvostaa vanhempien työntekijöiden osaamista. Suurimmat "töpit" ovat itse kullekin sattuneet juuri siksi, että on tehnyt jotain vaikka ei ihan kunnolla tiennytkään miten pitäisi tehdä. Vanha sanonta: kysyvä ei tieltä eksy, pitää tässäkin varsin hyvin paikkansa.
Kirjoittamattomat pelisäännöt
Työpaikalla on aina paljon myös ns. kirjoittamattomia ja ääneen lausumattomia sääntöjä. Ne eivät ole mitään salatietoa, jota tarkoituksella pimitettäisiin uudelta työntekijältä. Ne ovat kunkin työpaikan työyhteisön toiminnoissa vakiintuneita juttuja, jotka on tapana aina tehdä tietyllä tavoin. Nämä ovat sellaisia asioita, joita on yleensä vaikea kertoa uudelle työntekijälle, koska niitä ei edes tule ajatelleeksi. Siksi uuden työntekijän on hyvä avata suunsa ja kysyä eri tilanteissa, että kuinka teillä on tapana ollut toimia. Esimerkkinä tästä ovat kahvitauot. Kahvitauolla juodaan monilla työpaikoilla kahvit "omista kupeista", joko todellakin omista tai sitten siitä kupista, josta on aina tottunut juomaan. Usein kahvitauolla ihmiset istuvat samoilla paikoilla, ns. omilla paikoilla. Naurettavaltahan se toisaalta kuulostaa, mutta niin on, että nämä omat kupit ja omat paikat ovat työntekijöille yleensä tärkeitä. Sitten kun tulee uusi työntekijä ja menee ottamaan jonkun omakseen ajatteleman kupin ja istahtaa reteästi jonkun omalle paikalle, niin voikin olla konflikti valmis. Tuo onneton uusi työntekijä voi saada ihan syyttä jonkun vihat niskoilleen ja tällainen voi vaikuttaa jopa työilmapiiriin. Eli kannattaa aina kysyä: "Onkos teillä täällä omat kupit, vai voinko ottaa minkä tahansa?"

Erityisesti näkövammaisen työntekijän on mahdollisimman paljon kysyttävä ja uskallettava avata suutaan. Monia kirjoittamattomia ja julkilausumattomia sääntöjä opitaan nimittäin seuraamalla eri tilanteita näön avulla ja siten päättelemällä miten asiat ovat. Näissä tilanteissa ei kannata olla hiljaa, ja yrittää epätoivoisena päätellä sitä miten asiat ovat. Työkaverit ymmärtävät kysymyksesi varmasti, varsinkin jos sanot, ettet oikein näkemäsi perusteella pysty asioita päättelemään. Jonkin ajan kuluttua työkaverit kertovat Sinulle asioita jo kysymättäkin, mutta alussa heidän voi olla vaikeaa tajuta ettei näkövammaisena tieto kulje samalla tavoin näköaistin välityksellä kuin näkevillä.

Työntekijällä on oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten työnantajallakin
Urat-projektin koulutuspäivässä työelämän pelisäännöistä oli puhumassa Sosiaalialan Työnantajaliiton liittojohtaja Tuomas Mänttäri. Seuraavassa tekstissä on mukana hänenkin käsityksiään tärkeimmistä työelämän pelisäännöistä. Lähteenä on käytetty myös Leena Seretinin Työmarkkina-avain -opasta. 

Suuri osa Suomen työlainsäädännöstä on laadittu niin, että laki suojaa työntekijää. Näin ollen on tiettyjä vähimmäisehtoja, joiden täytyy työsuhteessa aina täyttyä, ja joista ei edes saa sopia työntekijän kannalta huonommin. Esimerkiksi vuosilomalaki säätää, että lomaa ensimmäisenä vuonna ansaitaan kaksi päivää kuukaudessa, ja sen jälkeen 2,5 päivää kuukaudessa. Joissain työehtosopimuksissa on vielä tätä parempia ja pidempiä lomaoikeuksia, mutta tämän lyhyempiä ei saa olla. Työlainsäädäntö ja työehtosopimukset ikään kuin rajaavat työntekijän vähimmäisturvan, se on suojaverkko, sitä huonompia ehtoja ei saa antaa, ei vaikka työntekijä huonompiin ehtoihin suostuisikin.

Vaikka laki suojaa pitkälti työntekijää, niin käytännössä työnantajalla on tärkeä valttikortti, työjohto-oikeus. Tämä oikeus tarkoittaa sitä, että niissä rajoissa kuin laki, velvoittava työehtosopimus tai yksilötasolla tehtävä työnantajan ja työntekijän välinen työsopimus määrää, työnantaja voi määritellä työn tekemiseen liittyviä asioita. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että kun työnantaja on palkannut Sinut työntekijäksi ja maksaa palkkaa, niin työnantajalla on oikeus määrätä miten käytännön yksityiskohdat menevät. Työntekijät eivät voi määritellä tekemisiään oman mielensä mukaan, mutta ei työpaikoilla missään diktatuurissa eletä. Käytännössä pelisäännöistä sovitaan, niistä keskustellaan ja ne toteutuvat kuin itsestään. Laki otetaan mukaan vasta ristiriitatilanteissa, joita ei voida puhumalla selvittää. Lähtökohtaisesti Sinun on hyvä muistaa, että työpaikat eivät ole olemassa sen vuoksi, että työntekijäksi haluava tai työntekijäksi päässyt alkaisi miettiä, että mitä se työnantaja on nyt tehnyt väärin. Työelämässä, arjessa työtä tehdessä suurin osa asioista sujuu hyvin. Vähemmistönä ovat ne tilanteet, joissa riitaannutaan joko työnantajan huonosta käytöksestä tai työntekijän epärealistisista odotuksista johtuen. Yhteisestä lähtökohdasta löytyy tavallisesti se yhteisymmärrys ja oikea asenne: työntekijä ja työnantaja tietävät mitä me ollaan tekemässä, miksi me ollaan tekemässä ja millä tavalla tehdään.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Työsopimuslaki kertoo perusperiaatteet
Uusi työsopimuslaki tuli voimaan 1.6.2001. Siitä laista löytyvät työelämän perusperiaatteet, muun muassa miten työsopimus tehdään, millä perusteilla työsopimuksen saa päättää, miten menetellään kun sairastutaan jne. Työntekijöiden tasapuolinen kohtelu on korostettu asia uudessa työsopimuslaissa. Yleinen tasapuolisen kohtelun vaatimus tarkoittaa sitä, että laissa on suuri määrä asioita kirjattuna, joilla ei saisi olla merkitystä työhönottotilanteessa suuntaan eikä toiseen. Näitä ovat muun muassa uskonto, ihonväri, sukupuolinen suuntautuminen ja vammaisuus silloin, kun sillä ei ole työn tekemisen kannalta merkitystä. Tätä syrjintäkieltoa työnantajan on noudatettava työssä ja työhönotossa. Eli jos osaat jonkun työn ja pystyt sen tekemään yhtä hyvin kuin näkevä henkilö, niin Sinua ei saa syrjiä näkövammasi takia. Tämä ei tarkoita sitä, että työnantajan täytyy palkata vaikkapa näkövammainen henkilö, jos tosiasia on se, että siihen työhön on hakenut pätevämpi tai vähintään yhtä pätevä näkevä henkilö. Tällöin työnantaja voi arvioida, että tämä henkilö on sopivampi. Jokainen tietää työtehtäviä, joita näkövammainen ei voi tehdä, esimerkiksi toimia liikennelentäjänä. Jokainen tietää myös monia työtehtäviä, joista näkövammainen suoriutuu. Tällaisissa tilanteissa olet tasavertainen työnhakija - tai ylivertainen, jos olet parempi kuin muut hakijat.
Työnantajalla on velvollisuuksia ja myös jonkin verran oikeuksia, samoin työntekijöillä on sekä velvollisuuksia että oikeuksia. Yksi työntekijän velvollisuuksista on se, että työt pitää tehdä kunnolla. Työntekijän pitää tehdä työt huolellisesti työnantajan antamien ohjeiden mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että jos työntekijä jatkuvasti tekee työnsä huonosti tai virheellisesti, niin se voi johtaa työsuhteen päättymiseen. Tästä on kirjatut pelisäännöt, joissa todetaan, että jos työntekijä laiminlyö tehtäviään, tekee kelvotonta jälkeä tai toimii määräysten vastaisesti niin siihen puututaan ensin keskustelemalla. Sitten siitä voidaan antaa huomautuksia ennen varsinaista irtisanomista. 

Työntekijällä on lojaalisuusvelvollisuus omaa työnantajaa kohtaan. Työnantaja maksaa Sinulle palkkaa siitä, että teet kunnolla ne työt, jotka tätä työnantajaa hyödyttää, ja jotka työnantaja on Sinulle määrännyt tehtäväksi. Siitä seuraa, että Sinä et saa toimia sillä lailla, joka voisi vahingoittaa työnantajaa. Työnantajan mustamaalaaminen saattaa olla myös työsuhteen päättymisen peruste. Tämä ei tarkoita sitä, että työnantajaa pitäisi koko ajan kehuskella. Työpaikalla voit käydä työkavereiden kanssa normaalisti keskusteluja ja miettiä mitä voisi parantaa. Rakentava kritiikki on aina paikallaan. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Työsopimus
Kun olet tullut valituksi työhön, on edessä työsopimuksen tekovaihe. Työsopimus on yksilötason sopimus yksittäisen työntekijän ja työnantajan välillä. Usein työnantaja jo ilman muuta tekee sen työsopimuksen kirjallisesti, mutta sopimus voi olla myös suullinen. Kirjallisesta sopimuksesta jää molemmille osapuolille dokumentti siitä, mitä on sovittu. Suullinenkin sopimus on sopimus eli jos esimerkiksi kesätyöpaikassa työnantaja on sopinut Sinun kanssasi, että tulet kolmeksi kuukaudeksi töihin, niin työnantaja ei voi viikkoa ennen työn alkua sanoa, että mieli muuttui ja Sinä et töihin pääsekään. Toisaalta tämä toimii myös toisinpäin eli jos olet työnantajan kanssa sopinut, että tulet tekemään viikonloppukeikan ja teet kaksi päivää, niin et voi edellisenä iltana sanoa, että nyt tulikin kivat juhlat, en minä tulekaan. Sopimus on sopimus puolin ja toisin siitä on pidettävä kiinni. 

Määräaikaisen työsuhteen solmimiseen on oltava peruste. Peruste on laillinen ja pätevä, jos työntekijä itse määräaikaista työsuhdetta pyytää. Jos työntekijä toivoo vakinaista työsuhdetta, niin työnantajalla pitää olla määräaikaisuuteen hyväksyttävä syy.
Koeaika on työsuhteen alkuun sijoittuva aika, jolloin puolin ja toisin työnantaja ja työntekijä tunnustelevat, että sopiiko työ ja tekijä toisilleen. Jos ei sovi, niin kumpi tahansa työnantaja tai työntekijä voi koeajan kuluessa päättää työsuhteen. 

Suomen laki ei tunne vähimmäispalkkaa. Laista ei voi lukea, että tuntipalkan pitää olla vähintään vaikkapa 5,5 euroa tunnissa. Nämä määräykset löytyvät alakohtaisista työehtosopimuksista. Ne määrittelevät erilaisille työtehtäville vähimmäispalkat. Aina kun sovitaan työehtosopimusratkaisuista niin palkkoihin tulee yleiskorotuksia ja tulee taulukkokorotuksia. Työehtosopimuksissa on sangen laajalti sellaisia sopimuksia, että esimerkiksi kesäaikaan voidaan palkata työntekijöitä matalammilla palkoilla työehtosopimuksen minimien mukaan. Työehtosopimuksissa on laajalti sellaisia määräyksiä, että voidaan sopia harjoitteluajoista, jolloin ei olla vielä päteviä työntekijöitä. Harjoitteluiden aikana palkka on matalampi kun kyseisessä työssä pätevänä, koulutettuna työntekijänä olisi.
Näitä asioita on selvitettävä siinä vaiheessa kun ottaa työtä vastaan
•	milloin työ alkaa 
•	onko työsuhde määräaikainen vai toistaiseksi voimassa oleva 
•	onko koeaika, ja kuinka pitkä se on 
•	mikä on työaika 
•	mikä on palkka 
•	onko palkassa lisiä, esimerkiksi palvelulisiä 
•	mikä on palkanmaksukausi, eli maksetaanko palkka kerran kuukaudessa, vai kuinka 
•	loman kertyminen 
Tässä vielä tiivistettynä yleisiä työelämään liittyviä lainalaisuuksia, joista Sinun on tärkeää tietää kun työskentelet työsuhteessa, vaikka lyhyemmässäkin.

Työsopimuslaki on työlainsäädännön peruslaki.

Työntekijällä on oikeus
•	 työehtosopimuksen tai virkaehtosopimuksen mukaiseen palkkaan 
•	lakien ja sopimusten antamaan suojaan 
•	järjestäytymiseen 
•	terveelliseen ja turvalliseen työympäristöön 
Työntekijällä on velvollisuus
•	suorittaa työ huolellisesti 
•	noudattaa työnjohdon ohjeita 
•	kieltäytyä työnantajan kanssa kilpailevasta toiminnasta 
•	pitää liike- ja ammattisalaisuus 
•	ottaa huomioon työnantajan etu 
Työnantajalla on oikeus
•	ottaa työhön 
•	johtaa työtä 
•	irtisanoa ja purkaa työsopimus 
Työnantajalla on velvollisuus 
•	noudattaa lakeja ja sopimuksia 
•	kohdella työntekijöitä tasapuolisesti 
•	huolehtia työturvallisuudesta 
•	antaa työntekijälle kirjallinen selvitys työnteon keskeisistä ehdoista 
•	edistää hyvää työilmapiiriä, työntekijän työssä suoriutumista ja ammatillista kehitystä 
Työsuhde syntyy, kun työntekijä sitoutuu tekemään työnantajalle työtä tämän johdon ja valvonnan alaisena. Työsuhde voi syntyä, vaikka työtä tehdään esimerkiksi kotona omalla tietokoneella.

Työsuhteen perustunnusmerkit 
•	työn tekeminen 
o	työnantajan lukuun 
o	vastiketta vastaan 
o	 työnantajan johdon ja valvonnan alaisena 
o	työsopimuksen perusteella 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Työaika
Työaikalain mukaan säännöllinen työaika on enintään kahdeksan tuntia vuorokaudessa ja 40 tuntia viikossa. Monissa työehtosopimuksissa on säännöllisen työajan enimmäismääräksi sovittu 7,5 tuntia vuorokaudessa tai 37,5 tuntia viikossa. 

Työaikalaki sisältää määräykset ylityöstä. Ylityön teettäminen edellyttää työntekijän suostumusta ja ylityöstä on maksettava korotettu palkka. 
Nuorten työntekijäin työaika
Nuori työntekijä on alle 18-vuotias mutta kuitenkin 15 vuotta täyttänyt työntekijä. Tietyin edellytyksin voidaan työsopimus tehdä myös 14 vuotta täyttäneen tai samana kalenterivuotena täyttävän henkilön kanssa. Viisitoista vuotta täyttänyt työntekijä saa tehdä ylityötä enintään 80 tuntia kalenterivuodessa. Tätä nuoremmalla henkilöllä ei saa teettää ylityötä.
Vuosilomalaki
Työntekijä ansaitsee vuosilomaa kalenterikuukausittain. Niin sanotulta täydeltä lomanmääräytymiskuukaudelta ansaitaan 2 päivää lomaa, jos työsuhde on 31.3. mennessä kestänyt alle yhden vuoden. Jos kysymys on pitempiaikaisesta työsuhteesta, ansaitsee työntekijä lomaa 2,5 päivää kutakin täyttä lomanmääräytymiskuukautta kohden.

Viikkoon sisältyy kuusi lomapäivää, sillä myös lauantait luetaan loma-ajaksi. Vuosiloman 24 päivää käsittävä loman osa on annettava 2.5.-30.9 välisenä aikana ja tämän ylittävä loma voidaan antaa talvilomana 1.10.-30.4 välisenä aikana.

Vuosiloman ajalta työntekijä saa saman palkan kuin jos hän työskentelisi vuosilomansa aikana. 

Lomaraha on tavallisesti 50 % vuosilomapalkasta ja siitä on säännöt työehtosopimuksissa
Työterveyshuolto
Työterveyshuolto tiedottaa työntekijälle häneen kohdistuvista terveysvaaroista ja haitoista työssä ja työpaikan olosuhteissa, opastaa torjuntakeinoissa ja ennalta ehkäisyssä ja työssä selviytymisessä. 

Työntekijälle annetaan tietoja terveyden seurannan tarpeellisuudesta, tuloksista ja työterveyshuollon sisällöstä.

Työterveyshuollossa arvioidaan terveystarkastusten tarpeellisuus ja sisältö sekä toteutetaan tarkastukset toimintasuunnitelman mukaisesti. Työterveyshuolto tekee tarvittavia toimenpide-ehdotuksia työn terveellisyyden ja turvallisuuden parantamiseksi sekä työn sopeuttamiseksi työntekijän edellytysten mukaisesti.

Tarvittaessa työterveyshuolto tekee työntekijän pyytämän selvityksen työn mahdollisesta haitallisesta kuormituksesta.

Työterveyshuollossa neuvotaan kuntoutusasioissa ja tuetaan työntekijää työssä selviytymisessä.

Työterveyshuollon tulee huolehtia siitä, että työntekijän mahdolliset sairaudet eivät pahene työstä johtuvista seikoista.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Terveystietojen käsittely
Työpaikalla
Työnantaja saa käsitellä vain välittömästi työntekijän työsuhteen kannalta tarpeellisia henkilötietoja. Tästä ei voida poiketa työntekijän suostumuksella.

Tietoja tulee kerätä ensisijaisesti työntekijältä itseltään. Muihin tietoihin on hankittava työntekijän suostumus. Terveystiedot on luokiteltu arkaluontoiseksi. Niitä on säilytettävä erillään muista työnantajan keräämistä henkilötiedoista ja nimettävä henkilöt tai määriteltävä tehtävät, joihin sisältyy terveydentilaa koskevien tietojen käsittelyä.
Työterveyshuollossa
Työterveyshuolto saa antaa työnantajalle vain tiedon, onko työntekijä tehtävään soveltuva vai ei tai soveltuva tietyin rajoituksin. Salassapidosta voidaan poiketa vain erityistä sairastumisen vaaraa aiheuttavissa töissä tehtävien terveystarkastusten johtopäätöksien osalta, jos ne liittyvät työsuojeluun ja työterveyshuoltoon, samoin tietoja voidaan antaa viranomaiselle työsuojeluvalvontaa varten ja toiselle työterveyshuollolle, jos työntekijä siirtyy toiselle työnantajalle samanlaiseen erityistä sairastumisen vaaraa olevaan työhön.

Yksittäisellä työntekijällä on oikeus omiin terveystietoihinsa. Kaikessa työterveyshuollon toiminnassa tulee noudattaa lakia potilaan oikeuksista sekä tietosuojalainsäädäntöä.

Hyvä tyyppi työssä
Lasten ja nuorten sosiaaliset taidot ovat myös aikuisen sosiaalisia taitoja. Monia asioita opitaan vielä aikuisinakin, esimerkiksi työelämän pelisääntöjä työssä, mutta perusta luodaan lapsuudessa ja nuoruudessa. Nykyinen yhteiskuntamme arvostaa ja korostaa osin koviakin malleja. Omatoimisuus, itsenäisyys, joustavuus, päämäärätietoisuus, itsetuntoinen voimavarojensa käyttö jne. ovat asioita, joita ainakin työelämässä odotetaan. Toisaalta sekä koulussa että työssä korostuu persoonallisuus, "etsitään hyvää tyyppiä", oli otsikkona eräässäkin työpaikkailmoituksessa. Hyvällä tyypillä katsotaan olevan kunnossa sosiaaliset taidot, vuorovaikutustaidot ja kyky toimia ryhmässä. Häneltä odotetaan luovuutta ja halua oppia uutta, ennen kaikkea motivaatiota. Vaatimuksia, vaatimuksia, joita täytyy vain lähteä purkamaan: mitä hyvällä tyypillä oikeastaan tarkoitetaan.
Paineensietokyky
Yksi niin sanottu kykyasia, johon työnantajat kiinnittävät huomiota on paineensietokyky. Tämäkin tuntuu ensi kuulemalta kovalta vaatimukselta, mutta kannattaa todella pysähtyä miettimään mitä se oikein käytännössä tarkoittaa. Sehän tarkoittaa sitä, että tiukassakin paikassa pystyt rauhoittamaan mielesi ja toimimaan. Kuten Markku Vaittinen totesi Urat-projektin seminaarissa 'Työelämä tänään': "Paineensietokyky syntyy ja kasvaa vain sietämällä painetta, se ei synny periksi antamalla". Näkövammaisuus sinänsä on asia, joka varmasti on kasvattanut paineensietokykyäsi. Sinullakin on varmasti usein tilanteita, joissa täytyy pysähtyä miettimään, että mitenkäs tästä selvitään. Ei auta joutua paniikkiin ja lyödä hanskoja tiskiin, vaan on jotenkin tilanteesta selvittävä. Tällainen tilanne voi olla vaikka jos joudut yksin vieraaseen paikkaan. Siinä voi tulla ensin äitiä ikävä, mutta jotenkin on selvittävä. Tällaiset tilanteet jos mitkä ovat varmasti kasvattaneet paineensietokykyäsi, ja voit hyvillä mielin todeta tämän esimerkiksi työhaastattelussa.
Suunsoitolla ei pärjää
Hyvä tyyppi ei ole supermies tai supernainen, sillä kaikki työelämässä mukana olevat ja siellä pärjäävät hyvät tyypit ovat ihmisiä vahvuuksineen ja heikkouksineen. Työntekijältä, hyvältä tyypiltäkin, vaaditaan ensisijassa osaamista ja ammattitaitoa tai halua hankkia näitä. Kiva suunsoittaja ei ole hyvä tyyppi ellei hänellä ole ammatillista osaamista. Hyvä tyyppi tarkoittaa kuitenkin muuta kuin tietyn tutkinnon suorittamista. Hyvällä tyypillä on sellaista osaamista, joka hyödyntää yritystä tai työpaikkaa ja työyhteisöä. Tämä hyvän tyypin osaaminen on nimenomaan sellaista, joka ei todistuksista näy. 
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Hyvä tyyppi on motivoitunut
Motivaatio on hyvän tyypin ehkä tärkein ominaisuus. Jos haluaa tehdä työtään hyvin, haluaa oppia uutta, jaksaa motivoitua ja sopeutua muutostilanteissakin, on varmasti työnantajien etsimä hyvä tyyppi. Käytännössä tämä tarkoittaa esimerkiksi työnhaussa sitä, että jos Sinulla ei ole jotain osaamista, vaikkapa sujuvia Windows-käyttöjärjestelmän käyttötaitoja, niin et vain totea työhaastattelussa ettei Sinulla tätä osaamista ole. Kerrot, että et vielä ole sujuva Windowsin ohjelmien käyttäjä, mutta olet nopea oppimaan ja innokas harjoittamaan nimenomaan näitä taitoja työssä. Valmius opetella ja oppia työnantajan toivomia asioita täytyy ikään kuin loistaa Sinusta ulospäin, jos haluat olla hyvä tyyppi työssä. Motivaatio sekä halu ja kyky oppia uutta ovat asioita, johon näkövammasi eivät vaikuta. Näkövammasi vuoksi olet ehkä näkeviä henkilöitä enemmänkin joutunut harjoittamaan oppimisen kykyäsi. Olet opetellut omat tapasi muistaa asioita ja tehdä asioita vaihtoehtoisilla tavoilla. Nämä jos mitkä osoittavat oppimiskykyäsi ja sopeutumiskykyäsi uusissa tilanteissa. Työnantaja arvostaa varmasti sitä, että Sinulla ei jää sormi suuhun sellaisissa tilanteissa, jotka näkevistä tuntuvat näkövammaiselle mahdottomilta. Tämän vuoksi työhaastattelussa ja työssä kannattaa kertoa esimerkiksi miten teet koulutuksissa muistiinpanoja tai kuinka Sinulta onnistuu pyörätuolin pienten ruuvien kiinnittäminen.
Tilannetajuinen persoona
Hyvä tyyppi tulee toimeen työkavereiden kanssa ja pystyy tekemään työtä yksin sekä ryhmässä. Nykyisin työelämässä arvostetaan yhä enemmän persoonia, erilaisuutta ja luovuutta suvaitaan ja sitä toivotaan. Näin ollen hyvän tyypin ei tarvitse olla vitsinkertoja tai yltiösosiaalinen, niin kuin usein luullaan. Hyvä tyyppi voi olla puhelias tai hiljainen, kunhan hän on oma itsensä. 
"Eikä kaikki ihmiset ole "hyviä tyyppejä". Sellaisia aina-sosiaalisia kaikkien kavereita, jotka edistyvät "urallaan" suhteilla. Olin hiljainen ja ujo, mutta tein kovasti töitä."
Jos väkisin yrittää opetella hyväksi tyypiksi, voi kapsahtaa katajaan. Teeskentely näkyy ja tuntuu, eikä kukaan pidä teeskentelijää hyvänä tyyppinä. Sosiaaliseen taitavuuteen kuuluu se, että on kaikissa tilanteissa oma itsensä, mutta ei käyttäydy kaikissa tilanteissa samalla tavalla. Työpaikalla ei kannata käyttäytyä niin kuin kotona yksiksesi käyttäydyt. Yksiksesi voit ottaa koko persoonallisuutesi kirjon käyttöön, mutta työyhteisössä ja toisten kanssa töitä tehdessä jotkut persoonallisuuden piirteesi voivat olla sopimattomia ja niitä voidaan pitää omituisina. Tilannetaju on hyvän tyypin tärkeä ominaisuus, ja se on ominaisuus, jota voi ja täytyy harjoitella toisten ihmisten seurassa erilaisissa tilanteissa - kukaan ei ole saanut hyvää tilannetajua syntyessään.

Uusien ihmisten seurassa ja uusissa tilanteissa kannattaa ensin tunnustella: millaisista asioista puhutaan, millä tyylillä, puhutaanko henkilökohtaisista asioista vai yleisistä asioista, kuinka istutaan tai seistään, kuinka ruokailuissa tai kahvihuoneissa käyttäydytään jne. Usein tätä tunnustelua tehdään katselemalla ja näkemällä toisten reaktioita. Näkövammaisena Sinä et voi näönvaraisesti tarkkailla ja tunnustella tilanteita ja näin kehittää tilannetajuasi. Mutta Sinulla on muita aisteja ja tapoja käytössäsi, tärkein niistä on se, että kysyt. Kysyt kuinka on tapana tehdä ja toimia. Keskustelussa Sinä voit kuunnella miten puhutaan ja mistä puhutaan. Äänenpainoista Sinä havaitset toisten reaktioita aivan kuten näkevä henkilö havaitsee esimerkiksi kasvojen ilmeistä.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku

Työssä olet joka päivä vuorovaikutuksessa monien erilaisten ihmisten kanssa. Kaikkien kanssa ei tarvitse olla kaveri, ja aina on sellaisia henkilöitä, joiden kanssa ns. eivät kemiat täsmää. Tämä on hyvä itsekin todeta eikä yrittää väkisin tulla hyväksi kaveriksi kaikkien kanssa. Kaikkien kanssa on kuitenkin tultava toimeen ja pystyttävä tekemään työtä. Jotta näin pystyt työpaikalla toimimaan, on Sinun tultava sitä ikävääkin työkaveria puolitiehen vastaan. Jos ajattelet vain sitä, että Sinulla olisi mahdollisimman mukavasti ja hyvin asiat, etkä ollenkaan jaksa ikävien ihmisten kanssa olla tekemisissäkään, huomaat pian, että Sinuakaan ei tulla puolitiehen vastaan. Jos kaikki työntekijät jääräpäisesti pidättäytyvät omissa kannoissaan ja kenties kimppautuvat samalla tavalla ajattelevien kanssa, niin pian työssä ei ole enää kenelläkään kivaa ja työnteostakaan ei tahdo tulla mitään.

Näkövammaisena Sinä pyydät apua sellaisissa asioissa kuin tarvitset. Sinun on hyvä muistaa, että kaikilla työpaikoilla kaikki työntekijät tarvitsevat toistensa apua ja avunpyytäminen ei ole mikään nolo juttu. Yhteistyössä töitä tehdään ja yksi osaa yhtä, toinen toista. Kun Sinä pyydät apua, esimerkiksi ruokalaan menossa, on hyvä muistaa, että Sinun pitäisi tarjota apuasi jossain muussa tilanteessa. Ihmiset auttavat ja tekevät yhteistyötä mielellään, mutta jos tilanteet eivät ole vastavuoroisia, voi tulla kitkaa yhteistyön rattaisiin.

12. Apua ja tukea matkalla työelämään
Mentorointi
Mentoroinnista on tullut viime vuosina yksi tärkeimmistä yksilöiden kehittymistä edistävistä menetelmistä suomalaisessa työelämässä. Ihmisten välinen vuorovaikutus on aina ollut tehokkaimpia keinoja uusien tietojen, taitojen ja asenteiden siirtymiselle kokeneelta untuvikolle.

Mentorointi on ohjausta ja tukea, jota osaava ja työelämässä kokenut henkilö antaa nuoremmalle kehityshaluiselle ihmiselle. Opiskelijalle mentorointi on tapa lähestyä työelämää. Opiskelija luo itse suhteen työnantajatahoon, mentoriin, joka puolestaan sitoutuu keskustelemaan, auttamaan ja ohjaamaan opiskelijaa työnhakemiseen liittyvissä asioissa. Jos olet hakeutumassa työhön tai vaihtamassa alaa voi mentori toimia ovien avaajana ja kontaktien edistäjänä työelämään. Mentorointi on yksilöllinen kehittämismuoto, jolla on paljon yhteistä kummitoiminnan, mestari-kisällisuhteen ja henkilökohtaisen valmennuksen kanssa. 

Mentorointi lähtee ohjattavasta eli aktorista. Mentoroinnissa käsiteltävät teemat ovat aktorille tärkeitä ja keskustelu tähtää hänen kehittymiseensä.Oman uran suunnittelussa ja työelämän kontaktien luomisessa mentorointi on hyvin käyttökelpoinen väline. Toisen kokemuksista voi oppia paljonkin kuuntelemalla ja analysoimalla kuulemaansa.

Näkövammaisten Keskusliiton palvelut
Työllisyys- ja elinkeinoneuvojat ovat Sinua varten.
Työllisyysneuvojilta saat apua silloin kun olet miettimässä ammatillista tulevaisuuttasi ja suuntaa johon lähtisit. He auttavat Sinua työn, kesätyön ja harjoittelupaikkojenkin etsimisessä. Yhdessä kanssasi suunnittelemme työtehtäviä, autamme apuvälineiden hankinnassa ja kerromme erilaisista tukimahdollisuuksista. Olemme mukana myös niissä tilanteissa, kun et voi enää jatkaa työssäsi, ja lähdet suunnittelemaan työelämällesi uutta suuntaa. Meihin voit ottaa yhteyttä kaikissa työelämään liittyvissä kysymyksissä, vaikka Sinua mietityttäisi työajat tai verokortin hankinta.

Elinkeinoneuvojat auttavat Sinua jos olet ryhtymässä yrittäjäksi tai jos olet jo yrittäjänä. Työllisyysneuvojien tapaan he neuvovat Sinua erilaisissa yrittäjyyteen, yrityksen aloittamiseen, työn tekemiseen ja apuvälineisiin liittyvissä asioissa. Kannattaa ottaa yhteyttä elinkeinoneuvojiin jo siinä vaiheessa kun olet alkanut miettiä yrittäjyyttä työllistymisesi vaihtoehtona.
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/ - alku
Yhteydenotot
Lisätietoja saat ottamalla yhteyttä Näkövammaisten Keskusliiton työllisyys- ja elinkeinoneuvojiin, puhelin (09) 3960 41 (vaihde).

Koulutussihteerit
Nuorten koulutussihteeri ja aikuiskoulutussihteeri neuvovat ennen kaikkea kaikessa opiskeluun liittyvässä. Heidän kanssaan voit myös keskustella ammatinvalintaan liittyvistä asioista. Eri opintomahdollisuuksiin ja aloihin liittyen koulutussihteerit osaavat neuvoa Sinulle sopivia oppilaitoksia ja kertoa niiden mahdollisuuksista. Ylioppilaskirjoituksiin ja pääsykokeisiin saat myös hyviä käytännön neuvoja, kunhan muistat ottaa yhteyttä hyvissä ajoin. Näiden järjestelyjen tekemiseen tarvitaan aikaa

Muista myös Näkövammaisten Keskusliiton julkaisu 'Näkövammaisen opinto-opas', jota voit tilata Näkövammaisten Keskusliitosta 17 euron hintaan.
Yhteydenotot
Lisätietoja saat ottamalla yhteyttä Näkövammaisten Keskusliiton koulutussihteereihin, puhelin (09) 3960 41 (vaihde).

Nuorisosihteeri
Nuorisosihteeri on 10-30 -vuotiaiden näkövammaisten, heidän perheidensä ja muiden yhteistyötahojen kanssa työskentelevä henkilö. Nuorisosihteeri järjestää ja koordinoi erilaista toimintaa, kuten leirejä, tapahtumaviikonloppuja ja nuorten treffejä. Hän toimii myös yhteistyössä kuntoutuksen työntekijöiden kanssa esimerkiksi kesäisen nuorten kurssin järjestämisessä.

Nuorisosihteeriin voit ottaa yhteyttä monenlaisissa asioissa, hän neuvoo Sinua eteenpäin jos ei itse osaa auttaa. Ennen kaikkea Sinun kannattaa ottaa yhteyttä jos haluat mukaan nuorten toimintaan ja tapahtumiin.
Yhteydenotot
Näkövammaisten Keskusliiton nuorisosihteeri
puhelin (09) 3960 41 (vaihde)

Kela
Kela on mainostekstinsä mukaan elämässä mukana, ja niinpä se on mukana myös urasuunnittelun ja työllistymisen vaiheissa ja vielä siellä työelämässäkin. Kelan ammatillinen kuntoutus sisältää monia mahdollisuuksia. Ammatillista kuntoutusta voit eri muodoissaan saada, jos kuntoutuksen tavoitteena on työelämään pääseminen tai siellä pysyminen. Perusedellytyksenä on, että Sinulla on sairaus tai vamma, jonka vuoksi Sinulla on olennaisia rajoituksia ammatin ja työn valinnassa tai työkykysi ja ansiomahdollisuutesi ovat sairauden tai vamman vuoksi olennaisesti heikentyneet.

Opintojen ja ammatin suunnittelun ja valinnan vaiheessa Kela voi lähteä kustantamaan Sinulle ammatillisena kuntoutuksena
•	koulutuskokeilua 
•	työkokeilua 
•	työhön valmennusta 
•	koulutusta 
•	apuvälineitä 
•	elinkeinotukea 

Koulutuskokeilu
Koulutuskokeilun avulla saat kuvan koulutuksesta, sen vaatimuksista ja voi arvioida kiinnostusta kyseiseen koulutukseen. Voit samalla myös tutustua oppilaitokseen ja keskustella opettajien kanssa esimerkiksi opiskelun apuvälineistäsi ja opiskelutekniikoistasi. 

Koulutuskokeilua järjestetään pääsääntöisesti ammatillisissa oppilaitoksissa, mutta tarvittaessa myös yliopistoissa ja korkeakouluissa. Koulutuskokeilun kesto on tavallisesti 2-5 päivää.

Työkokeilu
Työkokeilun avulla voit selvittää jossakin tietyssä työssä selviytymistäsi ja tutustua sekä kokeilla työtä, josta olet kiinnostunut. Voit lähteä työkokeiluun siinä vaiheessa kun mietit ammatillisia opintojasi ja tulevaa ammattiasi tai opintojen jälkeen sijoittuaksesi työelämään. Voit olla työkokeilussa useammassakin työpaikassa, jos Sinun on vaikea valita useamman ammatin välillä.

Työkokeilua järjestetään työpaikoilla ja työklinikoissa. Sen kesto on enintään kaksi kuukautta.

Työhönvalmennus
Työhönvalmennuksella pyritään parantamaan yleisiä työvalmiuksia tai jonkin tietyn työtehtävän tai työvaiheen oppimista. Työhönvalmennuksen tarkoituksena on työelämään sijoittuminen koulutuksen jälkeen tai joissakin tapauksissa se voi jatkua työkokeilun jälkeen.

Työhönvalmennus tapahtuu työpaikoilla, ja se kestää 2-6 kuukautta

Kun olet löytänyt oman alasi ja saanut koulutuspaikan, niin Kela voi lähteä tukemaan ammatillisena kuntoutuksena

Koulutus
Silloin kun valittu koulutus- ja ammattiala on vammasi kannalta sopiva eli pystyt opiskeltuasi sitä työtä tekemään ilman kohtuuttomia vaikeuksia, niin Kela voi lähteä opintojasi tukemaan.

Ensisijaisesti Kela tukee ammatillisia opintoja, mutta silloin kun varsinaiseen ammatilliseen koulutukseen siirtymiseksi ovat tarpeellisia valmentavat opinnot, niin näitäkin tuetaan. Ammatillista perus-,uudelleen- ja jatkokoulutusta tuetaan kaikissa ammatillisissa oppilaitoksissa, kansanopistojen ammatillisilla linjoilla, ammattikorkeakouluissa sekä yliopistoissa ja korkeakouluissa.

Kuntoutusraha
Kaikkien edellä mainittujen kuntoutusten aikana Sinä saat kuntoutusrahaa toimeentuloksi kuntoutuksen ajalle. Kuntoutusraha määräytyy työtulojen perusteella. Jos Sinulla ei ole työtuloja, niin kuntoutusrahan perusteena voi olla työttömyysturva tai eläke. Jos Sinulla ei ole näistä mitään maksussa ennen kuntoutuksen alkua, niin kuntoutusraha on aina vähintään 10,09 euroa päivältä (vuoden 2002 tieto).

Apuvälineet
Kun aloitat opiskelun tai työn tekemisen, on erittäin tärkeää, että opinnoissa ja työssä tarvitsemasi apuvälineet ovat käytössäsi. Opintojen ajaksi ja työsuhteen tai oman yrityksen alkaessa Kela voi myöntää opiskelun ja työstä selviytymisen kannalta välttämättömiä apuvälineitä. Kelan myöntää opiskelun ja työn apuvälineitä vaikeavammaisille eli olennaista on sairauden tai vamman aiheuttama haitta työssä tai opiskelussa. Tämän lisäksi huomioidaan työn tai opiskelun laatu, vaatimukset ja olosuhteet. Apuvälineen avulla voidaan parantaa selviytymistä opiskelussa/työssä, jota vamma vaikeuttaa ja se, että apuväline on olennainen kyseessä olevassa työssä tai opiskelussa.

Kela kustantaa ns. kalliita ja teknisesti vaativia apuvälineitä, kuten lukutelevisioita ja atk-apuvälineitä. Näiden hakemista ennen Sinun on käytävä apuvälineiden tarpeen kartoitus esimerkiksi Näkövammaisten Keskusliitossa. Kela kustantaa myös tämän kartoituksen.

Elinkeinotuki
Jos suunnittelet oman yrityksen perustamista tai työskentelyä free lancerina, niin Kela voi maksaa Sinulle elinkeinotukea. Sitä voidaan maksaa yrityksen perustamisesta tai muuttamisesta aiheutuviin kustannuksiin tai jo toiminnassa olevan yrityksen työvälinekustannuksiin.

Elinkeinotuen hakemisesta kannattaa aina keskustella Näkövammaisten Keskusliiton elinkeinoneuvojien kanssa, he neuvovat Sinua hakemisessa ja hakemukseen tarvittavien liitteiden hankinnassa

Työvoimatoimisto
Työvoimatoimistossa on palveluja kaikille ja palveluja työttömille työnhakijoille. Siellä on myös ammatillisen kuntoutuksen palveluja sellaisille henkilöille, joilla on jokin ammatinvalintaan ja työllistymiseen vaikuttava sairaus tai vamma.
Ammatti- ja tietopalvelu
Ammatti- ja tietopalvelussa virkailijat auttavat Sinua löytämään tietoa eri ammateista, koulutusmahdollisuuksista, oppilaitoksista ja työelämästä.
Ammatinvalinnanohjaus
Ammatinvalintapsykologit palvelevat Sinua siinä vaiheessa kun haluat selvittää kiinnostustasi ja sopivuuttasi eri ammatteihin. He tekevät ammatinvalinnan testejä, joiden pohjalta he keskustelevat kanssasi.

Työvoimatoimiston asiakkaaksi
Työvoimatoimistossa on palveluja, joita saadaksesi Sinun täytyy rekisteröityä työttömäksi työnhakijaksi. Rekisteröityminen tapahtuu työvoimatoimistossa, jossa virkailija kysyy muun muassa opinnoistasi, työkokemuksestasi ja siitä, onko Sinulla joitain terveydellisiä rajoitteita, jotka on huomioitava työnhaussa.

Rekisteröidyttyäsi Sinulla on mahdollisuus osallistua ns. alkuinfoon, josta virkailijan pitäisi Sinua rekisteröityessäsi tiedottaa. Jos hän ei tätä automaattisesti tee, niin kysy, milloin seuraava alkuinfo pidetään. Alkuinfossa saat tietoa työvoimatoimiston palveluista ja työn hakemiseen liittyvistä asioista.

Seuraavaksi Sinun kannattaa ehdottomasti varata aika ammatillisen kuntoutuksen erikoistyövoimaneuvojalle. Erikoistyövoimaneuvoja keskustelee kanssasi opinnoistasi, työkokemuksestasi, toiveistasi, osaamisestasi ja terveydentilastasi. Mukaan hänen vastaanotolleen Sinun kannattaa ottaa kaikki koulu- ja työtodistukset ja myös lääkärinlausunto terveydentilastasi ja näkötilanteestasi. On tärkeää, että keskustelet erikoistyövoimaneuvojan kanssa mahdollisimman kattavasti näkövammastasi, mahdollisista rajoitteistasi ja ennen kaikkea siitä mitä kaikkea pystyt näkövammastasi huolimatta tekemään. Erikoistyövoimaneuvoja ei ole näkövammaisuuden asiantuntija, eikä osaa pelkän näkövamman diagnoosin perusteella päätellä sitä mihin pystyt. Eikä ainakaan kannata antaa hänen päätellä osaamistasi pelkän näkövammadiagnoosin kautta! Hänelle on hyvä kertoa myös käyttämistäsi apuvälineistä. Näin hän saa Sinusta realistisen kuvan työntekijänä, ja pystyy näin neuvomaan Sinua työnhaussa.

Erikoistyövoimaneuvojan asiakkaana Sinulla on mahdollisuus saada työvoimatoimiston tukea
•	koulutuskokeiluun 
•	työkokeiluun 
•	työharjoitteluun tai työelämävalmennukseen 
•	työllistymiseen 
•	työolosuhteiden järjestelyyn 
•	oppisopimusopiskeluun 
Näistä tukimuodoista kerrotaan seuraavissa kappaleissa.

Koulutuskokeilu
Koulutuskokeilun avulla saat kuvan koulutuksesta, sen vaatimuksista ja voi arvioida kiinnostusta kyseiseen koulutukseen. Voit samalla myös tutustua oppilaitokseen ja keskustella opettajien kanssa esimerkiksi opiskelun apuvälineistäsi ja opiskelutekniikoistasi. 

Koulutuskokeilua järjestetään pääsääntöisesti ammatillisissa oppilaitoksissa, mutta tarvittaessa myös yliopistoissa ja korkeakouluissa. Koulutuskokeilun kesto on tavallisesti 2-5 päivää.

Työkokeilu
Ammatinvalintapsykologin kautta voit päästä työkokeiluun siinä vaiheessa kun mietit tulevaa ammattiasi ja opiskelua.

Ammatillisen kuntoutuksen työkokeilun tarkoituksena on, että sijoittuisit työkokeilupaikkaasi työhön työkokeilun jälkeen. Työkokeilusi voi toteutua useammassakin työpaikassa.

Työvoimatoimiston työkokeilun kesto on 1-6 kuukautta.

Työharjoittelu tai työelämävalmennus
Voit osallistua työharjoitteluun, jos olet alle 25- vuotias eikä Sinulla ole ammatillista koulutusta ja kuulut työmarkkinatukijärjestelmän piiriin. Työelämävalmennukseen voit osallistua, jos olet täyttänyt 25 vuotta tai Sinulla on ammatillinen koulutus tai saat työttömyysturvaetuutena perus- tai ansiosidonnaista päivärahaa.

Työharjoittelu ja työelämävalmennus suoritetaan aina työpaikalla. Harjoittelun tai työelämävalmennuksen järjestäjänä voi olla valtio, kunta, kuntayhtymä, yritys, yhdistys tai muu yhteisö sekä säätiö tai yksityinen elinkeinonharjoittaja. 

Jos työllistyminen ja pysyvämmän työn saaminen ei edellä olevin keinoin onnistu, niin työvoimatoimisto voi kohdistaa Sinuun:
•	työllistämistukea 
•	työolosuhteiden järjestelytukea. 

Työllistämistuki
Työllistämistuki on työhallinnon työnantajalle maksama tuki siinä tapauksessa, että työnantaja palkkaa työttömän henkilön työsuhteeseen. Ensisijaisesti työllistämistukea kohdistetaan pitkäaikaistyöttömiin ja alle 25-vuotiaisiin henkilöihin. Pitkäaikaistyöttömyyden määritelmä vaihtelee hieman eri työvoimatoimistoissa, mutta tavallista on, että Sinun tulee olla vähintään 5-6 kuukautta työttömänä ennen kuin Sinuun voidaan työllistämistukea kohdistaa. Tämän ajan voit olla työkokeilussa, koska työkokeiluaika on työttömyysaikaa.

Ns. vajaakuntoisen työnhakijan eli ammatillisen kuntoutuksen asiakkaan on mahdollista saada työllistämistukea enintään kahden vuoden ajan. Työvoimatoimisto tekee asiassa kuuden kuukauden päätöksiä kerrallaan.

Jos olet jo työssä tai olet juuri saamassa työpaikan, niin työvoimatoimiston on mahdollista myöntää työnantajallesi työolosuhteiden järjestelytukea.

Työolosuhteiden järjestelytuki
Jos työpaikallasi ja työpisteessäsi tehdään näkövammasi vuoksi muutoksia esimerkiksi valaistuksessa, voi työnantaja hakea näihin muutostöihin ja siinä yhteydessä hankittaviin laitteisiin työolosuhteiden järjestelytukea.

Esimerkiksi valaistuksen muutostöissä tehdään ensin arvio siitä millaisia muutoksia tarvitaan ja mitä ne tulevat maksamaan. Sen jälkeen työnantajasi hakee työolosuhteiden järjestelytukea työvoimatoimistosta. Kun myönteinen päätös on tullut, voidaan muutostyöt aloittaa. Työnantaja maksaa ne, ja toimittaa laskut työvoimatoimistoon, josta järjestelyt korvataan.

Oppisopimustoimistot
Jos Sinua kiinnostaa opiskelu oppisopimuksella, niin kannattaa lähteä liikkeelle siitä, että mietit itseäsi kiinnostavan ammatti- ja koulutusalan. Heti alkuun Sinun kannattaa varata neuvotteluaika oppisopimuskeskukseen/oppisopimustoimistoon. Siellä koulutussuunnittelijat ja koulutustarkastajat osaavat kertoa Sinulle tarkemmin oppisopimuskoulutuksesta, koulutuspaikoista ja ennen kaikkea oppisopimuskoulutuksen rahoituksesta.

Oppisopimuksen rahoitus on koko koulutusajalle laskettu koulutuskorvauksen kokonaissumma, joka jakautuu tueksi työnantajalle työjaksoille ja tueksi opiskelijalle opintojaksoille. Ns. vajaakuntoinen oppisopimusopiskelija voi saada erityisoppijan lisän eli koulutuksen kokonaissummaa korotetaan 50%:lla.

Oppisopimuskoulutuksessa opiskelija saa:
•	Työjaksoilta työehtosopimuksen mukaisen palkan 
•	Päivärahan 14 euroa/päivä opiskelupäiviltä 
•	 Perheavustuksen 16 euroa/päivä, jos on alle 18-vuotiaan huoltaja 
•	Jos Kela lähtee maksamaan oppisopimuksen ajalta kuntoutusrahaa, niin kuntoutusraha maksetaan työjaksoilta työnantajalle ja opintojaksoilta opiskelijalle. Kuntoutusraha määräytyy oppisopimuskoulutuksessa samoin kuin muutoinkin. 
Oppisopimuksessa työnantaja saa:
•	Työjaksoilta koulutuskorvauksen 
•	Työnantajalla on mahdollisuus hakea koulutuskorvauksen lisäksi työllistämistukea tai yhdistelmätukea (minimi 430 euroa kuukaudessa). 
Oppisopimuksen voit aloittaa työkokeiluna tai työhön valmennuksena. Näin pääset jo sisään työpaikkaan ja työkokeilun aikana voit sopia työn jatkumisesta oppisopimuskoulutuksena.

Sosiaalitoimi
Kuljetuspalvelut
Työmatkoillesi (myös työkokeilun aikana tehtäville työmatkoillesi) Sinun on mahdollista hakea oman kuntasi sosiaalitoimesta taksimatkoja kuljetuspalveluna. Kunnan on järjestettävä Sinulle tällaiset kuljetuspalvelut jos Sinulla on erityisiä vaikeuksia liikkumisessa ja et näkövammasi vuoksi voi käyttää julkisia joukkoliikennevälineitä ilman kohtuuttoman suuria vaikeuksia. 

Kuljetuspalveluina on järjestettävä välttämättömät työhön ja opiskeluun liittyvät matkat asuin- ja lähikunnissasi.

Jos Sinulla on mitä tahansa kysyttävää edellä esitetyistä palveluista voit kysyä joko suoraan Kelasta, työvoimatoimistosta tai sosiaalitoimistosta. Näkövammaisten Keskusliiton henkilökunta, erityisesti työllisyys- ja elinkeinoneuvojat, sosiaalisihteeri ja aluesihteerit vastaavat mielellään mieltäsi askarruttaviin kysymyksiin.

Työnhaun ja urasuunnittelun linkkejä
Työnhaun ja urasuunnittelun linkkejä on Internetissä sivulla:
http://www.nkl.fi/julkaisu/urat/urat2c.htm

Oppaassa käytetyt lähteet
Lähdeteokset
Jalava Urpo ym: Osaaminen yrityksessä Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen julkaisuja A 74, Painosalam Oy 1999

Journal of Visual Impairment&Blindness, September 2002, Vol.96, number 9, 615-634

Koiranen Matti: Ole yrittäjä. Ulkoinen ja sisäinen yrittäjyys. TT-kustannus Oy, Tampere 1993

Koiranen Matti ja Pohjansaari Tuija: Sisäinen yrittäjyys, Innovatiivisuuden, laadun ja tuottavuuden perusta. Konetuumat Oy, Tampere 1994

Lampikoski Timo: Urasuunnittelun opas - tulevaisuus mahdollisuutena, WSOY, Juva 1998

Kattelus, Ritva; Tammeaid, Marika; Jokinen, Tom: Uraopas - omasta urastaan kiinnostuneille, Primacarrera, 2002 

Seretin Leena: Työmarkkina-avain. 2001. - Opas pdf-muodossa
Luennot
Eija Miettinen, HenkilöstöRatkaisut. Luento Urat -projektin koulutuspäivässä 21.10.2002

Tuomas Mänttäri, Sosiaalialan Työnantajaliitto. Luento Urat -projektin koulutuspäivässä 6.5.2002

James O,Brien. Luento Työnetsintä ja markkinointi -seminaarissa 13.-14.2.2001